ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

17 квітня 2026 року	Справа №160/34382/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 13.11.2025 № 912040816980 щодо відмови ОСОБА_1 в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2022-2024 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 06.11.2025.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2022-2024 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 06.11.2025.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2. Досягнувши 60-річного віку, 06.11.2025 позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2022-2024 роки. Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області розглянуло вказану заяву та прийняло рішення від 13.11.2025 № 912040816980 про відмову в призначені пенсії за віком, оскільки Позивачу вже була призначена пенсія за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до Закону № 1058-ІV та статті 13 Закону № 1788-ХІІ. Позивач вважає вказане рішення незаконним та необґрунтованим, прийнятим усупереч положенням чинного законодавства, а тому його права підлягають захисту в судовому порядку, внаслідок чого звернувся до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що позивач звернувся із заявою щодо переведення на інший вид пенсії (з пенсії за віком відповідно до п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України 1058. З 11.08.2011 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, право на призначення пенсії за віком реалізоване, оскільки заявнику призначено пенсію за віком відповідно до п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підстави для переведення на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України 1058 відсутні.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся із заявою щодо переведення на інший вид пенсії (з пенсії за віком відповідно до п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058), на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України №1058). В зв`язку із призначенням пенсій за принципом екстериторіальності та єдиної черги завдань, заява ОСОБА_1 розглядалася на етапі призначення Головним управлінням Пенсійного фонду в Івано-Франківській області, за результатами розгляду винесено рішення про рішення про відмову у переведенні з одного виду пенсії на інший №912040816980 від 13.11.2025, з підстав, викладених в рішенні. 3 11.08.2011 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, право на призначення пенсії за віком реалізоване, оскільки, заявнику призначено пенсію за віком відповідно до п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підстави для переведення на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України №1058, відсутні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року продовжено строк розгляду справи на 60 днів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року витребувано у Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області: належним чином засвідчену копію матеріалів пенсії справи ОСОБА_1 (зокрема протокол призначення пенсії з 11.08.2011 відповідно до п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заяву щодо переведення на інший вид пенсії (з пенсії за віком відповідно до п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України 1058). Витребувано у позивача ОСОБА_1 докази призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 згідно Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення». Зупинено провадження в адміністративній справі №160/34382/25 до отримання від сторін витребуваних доказів.
Від відповідача надійшли витребувані судом докази.
Ухвалою суду поновлено провадження у справі.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
Згідно протоколу №26710 від 13.09.2011 ОСОБА_1 з 11.08.2011 року призначено пенсію згідно ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
06.11.2025 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про перехід на пенсію за віком згідно ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Заяву позивача за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області.
Рішенням Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області від 13.11.2025 №912040816980 Про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший, ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію за віком. 
Так, в рішенні від 13.11.2025 №912040816980 зазначено зокрема наступне.
ОСОБА_1 звернувся із заявою щодо переведення на інший вид пенсії (з пенсії за віком відповідно до п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України 1058).
Відповідно до статті 9 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника . 
В Україні право на вибір пенсії передбачено ст. 10 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), яка свідчить, що особі, яка має право на різні види пенсій (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначають один з цих видів пенсій за її вибором.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Виняток становить перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. 
Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії (за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком).
З 11.08.2011 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Таким чином, право на призначення пенсії за віком реалізоване, оскільки заявнику призначено пенсію за віком відповідно до п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підстави для переведення на пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України 1058 відсутні.
Позивач, не погодившись з рішенням відповідача-2, звернувся з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Тобто, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, врегульовані Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058-IV).
Частиною 1 ст. 9 Закону №1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ст. 10 цього Закону особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років (ч. 1 ст. 26 Закону №1058-ІV).
Положення статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року (далі Закон №1788-ХІІ) передбачали особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії.
Згідно статті 14 Закону №1788, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", знижується на 1 рік.
З 01.01.2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Так, згідно зі статтею 9 Закону №1058-IVза рахунок коштів ПФУ в солідарній систем призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 10 Закону №1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно п. 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Статтею 27 Закону №1058-IVвстановлено, що розмір пенсії за віком визначається залежно від середньомісячного заробітку та коефіцієнту страхового стажу, обчислених за нормами статей24,40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно ст. 40 Закону №1058-IVдля обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
За приписами ч. 4 ст. 42 Закону №1058-IV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
Відповідно до п. 4-3Прикінцевих положень Закону України №1058пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
Статтею 114 Закону №1058 визначені особливості призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників
Згідно ч.3 ст.114, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Тобто, позивачу вже призначена пенсія за віком на пільгових умовах, яка обрахована із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2014-2016 роки.
Частиною 2ст. 40 Закону №1058-ІVпередбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... +Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
У випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058-ІV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Позивач, досягши 60 річного віку вважає, що набув право на призначення та розрахунок пенсії відповідно до вимог абзацу 4 частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058- IV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2022-2024 роки.
Частиною 3 ст. 45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходиться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 336/372/16-а.
Зважаючи на те, що позивачу вже призначалася пенсія за віком на пільгових умовах, суд вважає, що набуття позивачем 60 річного віку не дає йому права на призначення та розрахунок пенсії за віком у відповідності до вимог Закону України № 1058-IV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2022-2024 роки, так як позивач вже скористався своїм правом на призначення пенсії за віком.
Досягнення позивачем передбаченого законом пенсійного віку не зумовлює виникнення у нього права на розрахунок пенсії такої пенсії із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) Україні, з якої сплачені страхові внески за три роки, що передували набуття позивачем шести десятирічного віку.
В цій справі незалежно від закону, на підставі якого позивачу призначена пенсія за віком на пільгових умовах , застосування таких пільгових умов не змінює виду пенсії в обох законах (Закон №1058-IVтаЗакон №1788-XII) видом пенсії є саме «пенсія за віком». Отже, позивач фактично просив повторно призначити йому той самий вид пенсії і у зв`язку з цим здійснити перерахунок її розміру. Водночас, як для такого призначення, так і, відповідно, для перерахунку немає правових підстав.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15 травня 2020 року справа № 334/13/16-а (2а/334/85/16), від 17 травня 2021 року у справі №185/1473/17, від 30 листопада 2023 року у справі № 580/3792/23, а також підтримана у постанові від 18 червня 2024 року у справа №280/4122/23.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Позивачем не враховано, що визначальним є не закон, на підставі якого особа звертається за призначенням пенсії, а вид пенсії, який така особа отримує, адже саме з видом пенсії законодавство пов`язує порядок розрахунку її розміру та можливість проведення нового розрахунку. В свою чергу позивачу раніше було призначено саме пенсію за віком. Позивач надав розрахунки пенсії та протокол, в яких вказано «вид пенсії» та зазначено «пенсія за віком». В зв`язку з цим відсутні підстави для використання іншого показнику середньої заробітної плати по Україні, оскільки відсутня зміна виду пенсії.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскільки заява позивача фактично стосувалась призначення йому того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена, то вона не може бути призначена повторно відповідно до Закону №1058-ІV з урахуванням положень статті 40 Закону №1058-ІV щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023, 2024 роки.
За ч. 1ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст.90 КАС України).
За встановлених обставин, враховуючи наведені правові норми, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
В зв`язку з відмовою у позові підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26, ЄДРПОУ 21910427), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, 76018, м.Івано-Франківськ, вул.Січових Стрільців, 15) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова