ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
16.02.2026 Справа №905/1204/25  
Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи 
за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», м. Харків
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна група України", м. Слов`янськ, Донецька область
про відшкодування збитків у розмірі 405 826,80 грн

Суть справи:

В провадженні Господарського суду Донецької області (суддя Сковородіна О.М.) знаходилась справа за позовом Комунального підприємства “Харківські теплові мережі” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестиційна група України” про стягнення 405 826,80 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо реєстрації податкових накладних, в межах договору постачання №27052006 від 20.05.2022.
Ухвалою від 24.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/1204/25 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Згідно з розпорядженням від 22.12.2025 №02-01/100 “Щодо повторного автоматичного розподілу справи” призначено повторний автоматизований розподіл справи №905/1204/25 у зв`язку з призначенням Сковородіної О.М. на посаду судді Північного апеляційного господарського суду, згідно указу Президента України №960/2025.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 22.12.2025 справу № 905/1204/25 розподілено для розгляду судді Лейби М.О.
Ухвалою від 23.12.2025 справу №905/1204/25 прийнято до провадження новим складом суду та визначено здійснювати подальший розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
24.12.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду від відповідача надійшли відзив на позовну заяву та клопотання б/н від 23.12.2025 про зупинення провадження у справі.
25.12.2025 та 26.12.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду від позивача надійшли відповідь на відзив та заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.
Ухвалою від 29.12.2025 суд відмовив у задоволені клопотання відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестиційна група України” б/н від 23.12.2025 про зупинення провадження у справі.
У своєму відзиві на позов представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що докази порушення відповідачем податкового законодавства матеріали справи не містять. Позивачем не доведено наявність усіх елементів складу господарського правопорушення, а саме протиправної поведінки відповідача, фактичних збитків, причинного зв`язку між ними та вини відповідача. Не реєстрація податкових накладних була зумовлена об`єктивними обставинами, пов`язаними із збройною агресією російської федерації та пошкодженням приміщень відповідача, що унеможливило своєчасне подання пояснень і документів для їх реєстрації. Також, на думку відповідача, позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки чинне податкове законодавство передбачає механізм врегулювання питання податкового кредиту шляхом подання відповідних заяв до податкової звітності, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача збитків.
У своїй відповіді на відзив представник позивача зазначив, що посилання відповідача на форс-мажорні обставини не є обґрунтованими обставинами оскільки руйнування приміщення, яке використовувалось відповідачем та є адресою реєстрації місцезнаходження відповідача, не перешкоджало останньому здійснювати постачання товару у період з серпня по листопад 2023 року. Відповідач мав поновлений законом строк для подання пояснень і документів, в той же час ним не скористався, а тому вказане призвело до втрати позивачем податкового кредиту.
У своїх запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача зазначив, що наведені позивачем аргументи у своєму позові не підтверджують наявність порушення господарського зобов`язання зі сторони відповідача, а відсутність рішень контролюючого органу про встановлення порушень свідчить про недоведеність підстав для стягнення збитків.
Згідно з положеннями статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до частині 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Частинною 3 статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України та наявність в матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Під час розгляду справи судом досліджені усі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд

встановив:

20.05.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група України» (постачальник, відповідач у справі) та Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» (покупець, позивач у справі) укладено договір постачання №27052006 (далі – договір), за умовами пункту 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити покупцю за кодом Основного словника національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» 14210000-6 (гравій, пісок, щебінь і наповнювачі) найменування: «щебінь фракції 20-40мм»), далі – «товар», а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вказаний товар в порядку та на умовах визначених договором.
Відповідно до пункту 1.2 договору, загальна кількість товару, що підлягає поставці та ціна одиниці товару визначається у специфікації на поставку товару (додаток 1 до договору).
Згідно з п.3.1 договору, ціна договору становить 9000000,00 грн (дев`ять мільйонів гривень), у т.ч. ПДВ 1500000,00 грн. (один мільйон п`ятсот тисяч гривень).
Відповідно до п.4.1 договору, розрахунки проводяться шляхом перерахування покупцем коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у цьому договорі, в порядку попередньої оплати за кожну замовлену покупцем партію продукції.
Згідно з п.6.1 договору, місце поставки: м. Харків, вул. Плеханівська, 114 (ст. Харків - Балашовський).
Відповідно до п.6.3 договору, фактична кількість товару, що передає постачальник та отримує покупець протягом кожного звітного періоду, визначається видатковою накладною, що підтверджується оборотною відомістю, яку надає постачальник. 
Пунктом 7.3.4 договору визначено, що постачальник несе всі ризики та витрати пов`язані з поставкою товару, включаючи оплату податків та інших зборів і обов`язкових платежів у відповідності до вимог законодавства України. 
Договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін. Дія цього договору припиняється у разі настання однієї з наступних подій, яка відбудеться першою: завершення (скасування) воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, зі змінами; 31.12.2022; виконанням постачальником своїх зобов`язань та здійснення поставки в повному обсязі, передбаченому умовами договору (п.п.11.1, 11.2, 11.3, 11.4 договору). 
Додатками №№1-5 до договору від 20.05.2022 сторонами підписані специфікації, згідно з якими визначено умови поставки товару, фактична кількість, ціна та дата поставки товару.
На виконання умов договору, постачальником відвантажено покупцю товар на загальну суму 2415112,80 грн, що підтверджується видатковими накладними: №2608/27052006 від 26.08.2022 на суму 333480,00 грн, №2409/27052006 від 24.09.2022 на суму 333480,00 грн, №0710/27052006 від 07.10.2022 на суму 373380,00 грн, №1310/27052006 від 13.10.2022 на суму 373380,00грн, №0511/27052006 від 05.11.2022 на суму 333480,00 грн, №1911/27052006 від 19.11.2022 на суму 334432,80 грн, №2111/27052006 від 21.11.2022 на суму 333480,00 грн.
Позивач розрахувався у повному обсязі за отриману продукцію в сумі 2434960,80 грн, на підтвердження чого до матеріалів справи надано копії платіжних інструкцій, а саме, №9157 від 23.08.2022 на суму 333480,00 грн., №10369 від 21.09.2022 на суму 5000,40 грн., №10370 від 21.09.2022 на суму 5000,40 грн., №10371 від 21.09.2022 на суму 7200,00 грн., №10372 від 21.09.2022 на суму 3600,00 грн., №11098 від 04.10.2022 на суму 333480,00 грн., №11538 від 12.10.2022 на суму 373380 грн., №11539 від 12.10.2022 на суму 373380,00 грн., №13170 від 14.11.2022 на суму 333480,00 грн., №13478 від 18.11.2022 на суму 666960,00 грн.
Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна група України" на дату виникнення податкових зобов`язань були складені відповідні податкові накладні: №7 від 23.08.2022 на суму 333480,00 грн. у тому числі ПДВ 55580,00 грн., №4 від 21.09.2022 на суму 20800,80 грн., у тому числі ПДВ 3466,80 грн., №6 від 24.09.2022 на суму 333480,00 грн., у тому числі ПДВ 55580,00 грн., №2 від 07.10.2022 на суму 373380,00 грн., у тому числі ПДВ 62230,00 грн., №3 від 12.10.2022 на суму 373380,00 грн. у тому числі ПДВ 62230,00 грн., №2 від 05.11.2022 на суму 333480,00 грн. у тому числі ПДВ 55580,00 грн., №3 від 18.11.2022 на суму 666960,00 грн. у тому числі ПДВ 111160,00 грн., проте реєстрація їх в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена.
На підтвердження вказаного позивачем подано скриншот електронного кабінету платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група України» де, відповідно навпроти кожної податкової накладної зазначений статус – «реєстрацію зупинено».
Внаслідок відсутності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму сплаченого товару у розмірі 2434960,80 грн, позивач позбавлений права на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість у розмірі 405 826,80 грн.
Як зазначає позивач, внаслідок порушення відповідачем установленого порядку здійснення господарської діяльності, а саме вимог ст. 201 Податкового кодексу України щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач зазнав збитки у розмірі 405 826,80 грн.
Зазначені обставини стали підставою для звернення КП «Харківські теплові мережі» до суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача ТОВ “Інвестиційна група України” збитків в сумі 405 826,80 грн, завданих порушенням обов`язку щодо реєстрації податкових накладних.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить з такого:
За приписами статті 16 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (п. 14.1.181. ст. 14 Податкового кодексу України).
Як вбачається з викладеного вище, згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту. 
Чинне законодавство не передбачає реєстрації податкової накладної в ЄРПН покупцем послуг. Тому суд приходить до висновку, що обов`язок скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну покладено на відповідача, як постачальника в розумінні ст. 201 ПК України.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків. Тому позовна вимога покупця про зобов`язання продавця здійснити таку реєстрацію не є способом захисту у господарських правовідносинах і не підлягає розгляду в суді жодної юрисдикції. Належним способом захисту для покупця може бути звернення до продавця з позовом про відшкодування збитків, завданих порушенням його обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних.
Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.
Вирішуючи питання про стягнення збитків, заподіяних неналежним складенням та реєстрацією податкових накладних, суди повинні встановити наявність чи відсутність усіх елементів складу господарського правопорушення.
Доведення наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками, покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає те, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків презюмується.
Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18, від 01.03.2023 у справі №925/556/21.
Відповідно до п. 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно з п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України).
Таким чином, відповідно до положень п. 187.1. ст. 187 Податкового кодексу України відповідач був зобов`язаний зареєструвати податкові накладні з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Як встановлено судом, Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна група України" на дату виникнення податкових зобов`язань були складені відповідні податкові накладні: №7 від 23.08.2022 на суму 333480,00 грн. у тому числі ПДВ 55580,00 грн., №4 від 21.09.2022 на суму 20800,80 грн., у тому числі ПДВ 3466,80 грн., №6 від 24.09.2022 на суму 333480,00 грн., у тому числі ПДВ 55580,00 грн., №2 від 07.10.2022 на суму 373380,00 грн., у тому числі ПДВ 62230,00 грн., №3 від 12.10.2022 на суму 373380,00 грн. у тому числі ПДВ 62230,00 грн., №2 від 05.11.2022 на суму 333480,00 грн. у тому числі ПДВ 55580,00 грн., №3 від 18.11.2022 на суму 666960,00 грн. у тому числі ПДВ 111160,00 грн., проте реєстрація їх в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена.
Згідно з п.10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (далі – Порядок № 1165), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. 
Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" (далі - Порядок №1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Відповідно до п.12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронні довірчі послуги", «Про електронні документи та електронний документообіг" та "Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. 
За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246). 
Пунктом 19 Порядку № 1246 передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. 
Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок № 520). 
Відповідно до п п. 4 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. 
Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, згідно п. 5 Порядку № 520 може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Відповідно до п. 6 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)). 
Згідно з п. 9 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. 
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення. 
Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги". 
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. 
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення; та/або надання платником податку копій документів, складених / оформлених із порушенням законодавства (п. 10 Порядку № 520). 
Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення (п. 11 Порядку № 520). 
Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку (п.12 Порядку № 520). 
Згідно наведених вище положень Порядку № 520 платник податку має час та можливість змінити обставини щодо зупинення реєстрації податкової накладної шляхом подання уточнюючої інформації та у разі її відповідності вимогам закону та, після перевірки такої інформації контролюючим органом, уникнути прийняття рішення про відмову у реєстрації. 
Отже, відповідач мав час та можливість на подання контролюючому органу відповідної уточнюючої інформації для реєстрації податкових накладних. 
Окрім іншого, відповідно до п. 102.9 ПК України на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що запроваджується в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану" від 30.06.2023 № 3219-ІХ, який набрав чинності з 01.08.2023, виключено норму п. 102.9 ПК України, що означає, що починаючи з 01.08.2023 поновлено перебіг строків, визначених ПКУ, іншим законодавством, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. 
Таким чином, для податкових накладних, дата складання яких припадає на період воєнного стану в Україні (з 24.02.2022) та реєстрацію яких зупинено, відлік строку 365 днів, передбаченого п. 6 Порядку № 520, починається з 01.08.2023 та закінчується 31.07.2024. 
З урахуванням викладеного, строк щодо надання пояснень та доказів для можливості подальшої реєстрації зупинених податкових накладних на суму 2 434 960,80 грн, у тому числі ПДВ 405 826,80 грн, сплинув 01.08.2024. Вказане є наслідком втрати позивачем права на отримання податкового кредиту, а, відтак, його право порушено за наслідками бездіяльності відповідача у період, передбачений п. 6 Порядку № 520.
Належні та достовірні докази вчинення відвовідачем відповідних дій направлених на реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних після зупинення процедури реєстрації контролюючим органом в матеріалах справи відсутні. 
Тобто, саме відповідач не здійснив визначені нормами податкового законодавства дії щодо надання контролюючому органу всіх необхідних документів для завершення процедури реєстрації податкових накладних.
Докази на спростування вказаних висновків суду в матеріалах справи відсутні. 

За змістом ч.ч.1-3 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України).
Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.
Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18 зазначила, що обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків. Тому позовна вимога покупця про зобов`язання продавця здійснити таку реєстрацію не є способом захисту у господарських правовідносинах, і не підлягає розгляду в суді жодної юрисдикції. Натомість належним способом захисту для позивача може бути звернення до контрагента з позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення контрагентом за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних.
Тому має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкову накладну та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення .
Факт відсутності реєстрації податкових накладних у ЄРПН через нездійснення контрагентом за договором відповідних дій є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача, порушення ним господарського зобов`язання - наданої ним гарантії того, що контрагент за договором матиме право на користування податковим кредитом у розмірі суми ПДВ, який визначено договором у складі ціни.
Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 у справі № 916/334/22.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.03.2023 у справі №925/556/21 зазначила, предметом позову у якій було стягнення з Державного бюджету України збитків, завданих протиправною поведінкою ГУ ДПС, яке заблокувало реєстрацію оформленої Продавцем Податкової накладної, що спричинило необхідність сплати ним на користь покупця штрафних санкцій, Велика Палата Верховного Суду виснувала таке:
з 1 січня 2015 ПК України не встановлює для платника ПДВ механізм, який би дозволяв йому включити ПДВ за відповідною операцією до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої його контрагентом у ЄРПН податкової накладної, якщо контрагент за законом мав її зареєструвати.
Такий платник ПДВ також не має у податкових відносинах права самостійно спонукати контрагента до здійснення реєстрації, а також не може спонукати контрагента оскаржити незаконні рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, якщо вони були перешкодою у реєстрації податкової накладної у ЄРПН. Водночас саме від того, чи здійснить контрагент всі необхідні дії для реєстрації податкової накладної в ЄРПН, а у випадку незаконної перешкоди з боку контролюючого органу для реєстрації - від того, чи зможе контрагент успішно усунути ці перешкоди, фактично залежить виникнення права такого платника податку на податковий кредит з ПДВ.
Застосовуючи в контексті спірних правовідносин норми статей 22, 1166, 1173 ЦК України, підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17, підпункту 114.3.2. пункту 114.2 статті 114 та пункту 201.10 статті 201 ПК України, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що збільшення податкового кредиту є майновим інтересом покупця товарів / послуг, який з 1 січня 2015 року за загальним правилом реалізовується після виконання продавцем у публічно-правових відносинах з державою обов`язку скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну.
До моменту виникнення права на включення суми ПДВ за операцію з придбання товарів / послуг до складу податкового кредиту взаємодія держави і покупця зводиться лише до можливості покупця подати на продавця скаргу, що в силу пункту 201.10 статті 201 ПК України зумовлює лише обов`язок контролюючого органу провести документальну перевірку продавця, спонукати виконати який покупець не може.
Об`єднана палата КГС ВС у постанові від 03.08.2018 у справі №917/877/17 виснувала, що згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України на продавця покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в ЄРПН, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.
Оскільки саме від продавця, який має законом визначений обов`язок вчинити дії, необхідні для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (а також може у необхідних випадках ефективно оскаржити рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, які перешкодили виконати цей обов`язок), залежить реалізація покупцем означеного вище майнового інтересу, пов`язаного з одержанням права на податковий кредит з ПДВ за наслідками господарської операції, він (продавець, підрядник) залишається відповідальним перед своїм контрагентом у господарській операції за наслідки не вчинення цих дій".
Отже, за висновком, наведеним у пункті 10.2. постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.03.2023 у справі №925/556/21, права покупця у випадку порушення продавцем свого обов`язку щодо належної реєстрації податкових накладних зводяться лише до можливості подання скарги, проте ініціювати проведення податкової перевірки контролюючим органом покупець не може.
Якщо відповідач не виконав встановлений законом обов`язок з реєстрації податкових накладних чи виконав його неналежним чином, що підтверджується рішенням про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, то це викликає неможливість включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, та неможливість зменшення податкового зобов`язання на вказану суму, яка фактично є збитками позивача.
Таким чином, саме відповідач не виконав вимоги ст. 201 ПК України, у зв`язку з цим позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 405 826,80 грн. Тобто має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання обов`язку належним чином зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на суму 405 826,80 грн, яка фактично є збитками останнього.

Відповідач у своєму відзиві, окрім іншого, посилається на форс-мажорні обставини, які полягали у неможливості подати пояснення до контролюючого органу щодо податкових накладних реєстрація яких була зупинена, у зв`язку з збройною агресією рф. Так, з липня 2022 року, внаслідок ракетних обстрілів було пошкоджено приміщення за адресою місцезнаходження та місця реєстрації ТОВ «Інвестиційна група України» - Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Університетська, буд. 36, що спричинило руйнування інженерних мереж та комунікацій. Вказані обставини унеможливили використання об`єкта нерухомості за призначенням та ведення господарської діяльності. 
На підтвердження вищезазначеного ТОВ «Інвестиційна група України» надано наказ від 01.08.2022 №108/1, яким, серед іншого, наказано на період військового стану призупинити діяльність суб`єкта господарювання до закінчення військового стану чи окремого розпорядження суб`єкта господарювання; договір позички №2311/1 від 23.11.2018 укладений між ТОВ «Навчально-виробничий комбінат «Вектор» та ТОВ «Інвестиційна група України»; лист від 12.12.2025 №24.4 в якому ТОВ «Інвестиційна група України» повідомляє про те, що використовувати об`єкт нерухомого майна, що розташоване за адресою 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Університетська, 36 наразі є неможливим, майно та документи які знаходились в приміщенні постраждали внаслідок ракетного удару рф.
Суд зазначає, що посилання відповідача на вказані обставини та надані докази не підтверджують настання форс-мажорних обставин за умовами розділу ІХ договору постачання від 20.05.2022 №27052006 та не підтверджують те, що відповідач вчинив всі необхідні дії для реєстрації податкових накладних контролюючим органом. 
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вчинення відповідачем дій спрямованих на позбавлення податкових накладних товариства статусу «реєстрацію зупинено» та подання до податкового органу пояснень та копій відповідних документів з метою реєстрації податкових накладних. Також, відсутні докази звернення відповідача до позивача з відповідним повідомленням про настання форс-мажорних обставин та зі зверненням про надання необхідних документів для надання їх контролюючому органу, а також відсутні докази повідомлення контролюючого органу про неможливість надати документи. 
Також, суд враховує, що відповідач звернувся до суду з позовом до Державної податкової служби України про визнання зупинення реєстрації податкових накладних протиправними лише після звернення позивача до суду з розглядуваним позовом і станом на дату ухвалення рішення, в матеріалах справи відсутні докази визнання дій податкового органу щодо не реєстрації податкових накладних протиправними.
За вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що в діях відповідача наявний склад господарського правопорушення.
З огляду на викладене, обставини на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, є доведеними, відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 405 826,80 грн збитків є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Заперечення та докази надані відповідачем не спростовують вищенаведені висновки суду.

Розподіл судових витрат
Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
З урахуванням зазначених положень, оскільки позивачем було подано позовну заяву у даній справі в електронній формі, розмір судового збору за подання цього позову підлягає пониженню на коефіцієнт 0,8 та становить 4869,92 грн.
Враховуючи задоволення позову, витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на відповідача в сумі 4869,92 грн.
Керуючись статтями 2, 3, 11, 12, 13, 73-79, 86, 91, 129, 165, 236-238, 240, 241, 252, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд 

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна група України" про відшкодування збитків в сумі 405 826,80 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ""Інвестиційна група України" (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Університетська, 36 код ЄДРПОУ 40213527) на користь Комунального підприємства " Харківські теплові мережі» (61037, Харківська обл., м. Харків, вул. Мефодіївська, б. 11; код ЄДРПОУ 31557119) збитки в сумі 405 826,80 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 4869,92 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.
Рішення складено та підписано 16.02.2026. 

Суддя М.О. Лейба