24.02.2026 Справа № 756/16846/25

ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/16846/25
3/756/84/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.02.2026            місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі:
головуючий суддя   Касьян А.В.,
секретар судового засідання  Кочерга І.Ю., Цюзевич-Калініченко О.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , 
за ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП,
за участю учасників судового провадження:
особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_2 ,
захисник    адвокат Туровський В.В.,
в с т а н о в и в:
05.10.2025 о 20:10 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки HYUNDAI I10 (д.н.з. НОМЕР_1 ) (далі - автомобіль марки HYUNDAI) по вул. Олександра Архипенка (Мате Залки), 5 у місті Києві, не дотрималась безпечного інтервалу та здійснила наїзд на транспортний засіб марки BMW (д.н.з. НОМЕР_2 ) (далі - автомобіль марки BMW), що стояв, чим порушила вимоги пункту 13.1. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Крім того, 05.10.2025 о 21:00 водій ОСОБА_2 на вул. Олександра Архипенка (Мате Залки), 3 у місті Києві, керуючи транспортним засобом марки HYUNDAI I10 (д.н.з. НОМЕР_1 ) (далі - автомобіль марки HYUNDAI), вчинивши дорожньо-транспортну пригоду з транспортним засобом марки BMW (д.н.з. НОМЕР_2 ) (далі - автомобіль марки BMW) та будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, вживала алкогольні напої до проведення уповноваженою особою огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги підпункту «є» пункту 2.10. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.
10.12.2025 у судовому засіданні захисник заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Обґрунтовуючи свою позицію, захисник зазначив, що, як йому відомо, 05.10.2025 приблизно о 17:30 ОСОБА_2 приїхала на своєму автомобілі марки HYUNDAI до ресторану за адресою: м. Київ, просп. Володимира Івасюка, 4к6, на зустріч зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_3 . Під час зустрічі вона попросила останнього, щоб він в подальшому сів за кермо її транспортного засобу, а ОСОБА_2 мала можливість за вечерею вжити вино. В подальшому, того ж дня приблизно о 19:45 ОСОБА_4 сів за кермо автомобіля HYUNDAI, а ОСОБА_2 - на пасажирське сидіння спереду біля водія, після чого вони поїхали до місця проживання останньої. Під час руху ОСОБА_5 , проїжджаючи по вул. Олександра Архипенка, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з транспортним засобом, який був припаркований вздовж узбіччя дороги.
Також захисник, посилаючись на відеозапис, який міститься у матеріалах справи, а саме на стоп-кадр на якому зафіксовано перегляд патрульними поліцейськими відео з системи «Безпечне місто» або «Смарт сіті», зазначає, що з даного стоп-кадру чітко вбачається, що за кермом автомобіля марки HYUNDAI знаходиться саме чоловік ( ОСОБА_5 ), який тримається обома руками за кермо, а ОСОБА_2 перебуває на передньому пасажирському місці.
10.12.2025 у судовому засіданні ОСОБА_2 повністю підтримала позицію захисника, просила закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначила, що в момент дорожньо-транспортної пригоди вона не перебувала за кермом автомобіля, оскільки за кермом автомобіля перебував ОСОБА_5 , який в подальшому відмовився повідомити про це, пояснивши їй, що він не хоче мати проблеми з правоохоронними органами.
03.02.2026 судом було допитано в якості свідка (очевидця) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , письмові пояснення якої від 05.10.2025 долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
Так, свідок ОСОБА_6 надала суду пояснення про те, що 05.10.2025 приблизно о 20:00 вона їхала з театру. На перехресті з круговим рухом, а саме на з`їзді з вул. Володимира Івасюка на вул. Олександра Архипенка, вона, рухаючись в середній смузі руху, помітила автомобіль марки HYUNDAI, білого кольору, невеликих габаритів, який рухався попереду неї, однак його рух був дивним, не так «як потрібно», тобто автомобіль їхав, притискаючись до правої сторони дороги. Спочатку вона ( ОСОБА_6 ) подумала, що можливо водію зле або водій початківець. Права смуга руху була зайнята припаркованими автомобілями. 
Потім у якийсь момент сталася подія ДТП, вона (свідок ОСОБА_6 ) бачила момент, як автомобіль марки HYUNDAI «прочесав» припаркований автомобіль, при цьому автомобіль марки HYUNDAI, не зупинившись, поїхав далі. 
ОСОБА_6 , перебуваючи за кермом, вперше стала очевидцем ДТП, після чого вона посигналила водієві, але водій проігнорувала її сигнал, після цього ОСОБА_6 , продовжуючи рух за автомобілем HYUNDAI, ще раз посигналила, після чого водій зупинилася. На думку свідка, зупинка транспортного засобу HYUNDAI відбулася приблизно 700-800 метрів від місця ДТП. На питання адвоката, чому саме це авто привернуло увагу свідка, ОСОБА_6 пояснила, що зазвичай під час руху водії не притискаються до правого боку дороги, де припарковані автомобілі, більше того траєкторія руху цього автомобіля була дещо хаотичною. 
Після подання першого звукового сигналу, який був проігнорований водієм HYUNDAI, свідок ОСОБА_6 , перелаштувавшись в крайню ліву смугу руху, здійснила випередження автомобіля HYUNDAI та повторно посигналила й поїхала. На місці водія, свідок побачила дівчину. На уточнююче захисника, чи могла саме ця дівчина перебувати за кермом автомобіля марки HYUNDAI, вказуючи на ОСОБА_2 , свідок впевнено повідомила, що саме ця дівчина була за кермом, що вона побачила, коли здійснювала випередження автомобіля марки HYUNDAI.
Після того, як свідок здійснив випередження автомобіля марки HYUNDAI, свідок не бачила, чи рухався автомобіль марки HYUNDAI, але пізніше вона повернулась та побачила припаркований автомобіль HYUNDAI, у цей момент людей біля цього авто не було. Свідок проїхала до місця ДТП та зупинилась біля автомобіля, який було вдарено (автомобіль марки BMW), вона зателефонувала за номером, який був у салоні вказаного автомобіля, вийшов чоловік (далі - власник автомобіля марки BMW, свідок ОСОБА_7 ) та свідок ( ОСОБА_6 ) повідомила йому, що водій автомобіля HYUNDAI здійснив ДТП, цей автомобіль стоїть припаркований у правій смузі руху дещо далі та вони разом пішли до автомобіля HYUNDAI.
Підійшовши до автомобіля марки HYUNDAI, вони побачили, що біля нього людей немає, в той же час побачили, що у його бік по дорозі йдуть двоє людей, чоловік, одягнений у синю куртку з коричневим відтінком, та жінка, яку вона бачила за кермом автомобіля HYUNDAI, після того як здійснила його випередження. Коли ці люди підійшли до автомобіля між ними почалася розмова, під час якої жінка, яку свідок бачила за кермом автомобіля HYUNDAI, стала твердити, що все не так відбувалося, оскільки це водій припаркованого автомобіля марки BMW на великій швидкості здійснив ДТП з її автомобілем HYUNDAI, на що власник автомобіля марки BMW відразу викликав патрульних поліцейських, а свідок ОСОБА_6 , залишивши свій номер мобільного телефону, поїхала додому. Через 40-50 хвилин власник автомобіля марки BMW зателефонував свідку ОСОБА_6 із проханням повернутись на місце ДТП, так вона була очевидцем ДТП. На уточнення захисника, чому свідок добре запам`ятала водія, але чи сидів хтось на передньому пасажирському сидінні свідок не запам`тала, остання повідомила, що вперше стала очевидцем ДТП, перебуваючи саме за кермом, вона слідкувала за дорогою й автомобілем HYUNDAI й, здійснюючи випередження автомобіля HYUNDAI, вона дивилася саме на водія.
24.02.2026 судом було допитано в якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , письмові пояснення якого від 05.10.2025 долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
Так, свідок ОСОБА_7 надав суду пояснення про те, що 05.10.2025 він був у театрі, йому зателефонувала жінка ( ОСОБА_6 ) за номером телефону, який він ( ОСОБА_8 ) залишив на лобовому склі. Ця жінка повідомила йому «якщо це ваша машина, то біжіть до неї, бо вона побита, я свідок, я бачила як її вдарили». Підійшовши до своєї машини він побачив, що його автомобіль був дійсно з пошкодженнями. До нього під`їхала жінка, яка йому телефонувала ( ОСОБА_6 ) та повідомила, що знайшла авто, яке зачепило його автомобіль, в ньому знаходиться його водій. Пройшовши до вказаного ОСОБА_6 місця, він ( ОСОБА_7 ) побачив побиту машину, в якої було пробите колесо та її водія - ОСОБА_2 .
Він ( ОСОБА_7 ) повідомив особам, які були поблизу (їх було двоє - ОСОБА_2 та чоловік), що вони побили його машину та почав з`ясовувати, чому вони не зупинилися і втекли. На запитання хто є власником машини відповіла жінка ( ОСОБА_2 ), що вона. Чоловік, який був поруч з ОСОБА_2 почав стверджувати, що саме він ( ОСОБА_7 ) розбив їх авто, після чого ОСОБА_2 повідомила, що він винен. Однак, свідок ОСОБА_6 , котра в цей момент перебувала поряд із ним, повідомила, що особисто бачила обставини дорожньо-транспортної пригоди та розказала про те, як наздоганяла автомобіль з вимогою зупинитись. Після того, як ОСОБА_6 відчула запах алкоголю від ОСОБА_2 , вони почали сварку. Чоловік, який був поруч з ОСОБА_2 запропонував піти подивитися, що з його автомобілем.
Підійшовши до автомобіля, він ( ОСОБА_7 ) запитав чоловіка, чи розуміє він, що його дівчина сильно пошкодила його ( ОСОБА_7 ) автомобіль, на що чоловік повідомив, що розберемося, в них (вказаного чоловіка та ОСОБА_2 ) страховка на 5 млн. грн і вони все перекриють. На його ( ОСОБА_7 ) запитання, навіщо було сідати напідпитку за кермо, цей чоловік повідомив, що не він був за кермом та вході огляду пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_7 вказаний чоловік повідомив йому, що розуміє, що його транспортний засіб пошкодила ОСОБА_2 та зникла з місця пригоди, а про те, що ніби-то у ДТП винен саме він ( ОСОБА_7 ) цей чоловік дізнався зі слів ОСОБА_2 . 
Безпосереднім очевидцем дорожньо-транспортної пригоди він ( ОСОБА_7 ) не був, про обставини пригоди йому відомо зі слів ОСОБА_6 . 
Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , захисника, свідків, вивчивши та дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 за ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП з огляду на таке.
Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами.
Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху).
Відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 13.1. Правил дорожнього руху передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Згідно підпункту «є» пункту 2.10. Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
В рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у складі його Великої палати по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_2 реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна.
За невиконання вимог підпункту «є» пункту 2.10. Правил дорожнього руху передбачено адміністративну відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП, за невиконання вимог пункту 13.1. Правил дорожнього руху - за ст. 124 КУпАП.
Частина 4 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу, серед яких, є право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.
При цьому, відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У рішеннях ЄСПЛ, зокрема по справах «Коробов проти України» від 21.07.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_2 за ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, зокрема:
- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №474553 в якому зазначено, що водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки HYUNDAI по вул. Олександра Архипенка (Мате Залки), 5 у місті Києві, не дотрималась безпечного інтервалу та здійснила наїзд на транспортний засіб марки BMW, що стояв, чим порушила вимоги пункту 13.1. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП;
- даними, що містяться в схемі ДТП від 05.10.2025, складеної з дотриманням вимог пункту 4 розділу ІХ Інструкції №1395; 
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 05.10.2025;
- письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 05.10.2025, що містяться в матеріалах справи, які за своїм змістом відповідають поясненням, наданим останньою в ході судового розгляду; 
- письмовими поясненнями ОСОБА_7 від 05.10.2025, що містяться в матеріалах справи, які за своїм змістом відповідають поясненням, наданим останнім в ході судового розгляду; 
- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №474576 в якому зазначено, що водій  ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки HYUNDAI, вчинивши дорожньо-транспортну пригоду з транспортним засобом марки BMW та будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, вживала алкогольні напої до проведення уповноваженою особою огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги підпункту «є» пункту 2.10. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП, протокол сумніву в суду не викликає, оскільки складений відповідно до вимог статей 254, 256 КУпАП.
У протоколі зазначено про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, положень ст. 268 КУпАП.
Своїм підписом водій ОСОБА_2 підтвердила, що зі змістом протоколу ознайомлена;
- відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських №470441 та №472769, на яких зафіксовано зізнання ОСОБА_2 у вживанні алкогольних напоїв після вчинення нею дорожньо-транспортної пригоди, про що вона неодноразово вказує працівнику поліції, відповідаючи на поставлені їй поліцейським запитання: «Ви вживали алкогольні напої до скоєння ДТП чи після?», на що ОСОБА_2 чітко неодноразово відповідала: «Тільки що, бо в мене шок»; «Випила бутилу вина, бо в мене вже немає машини». Також на запитання поліцейського «Що ви робите?» ОСОБА_2 відповідає «П`ю». 
Тобто, ОСОБА_2 не заперечувала того, що вживала алкогольні напої після вчинення дорожньо-транспортної пригоди до моменту приїзду працівників патрульної поліції. Відеозаписи, які містяться на оптичному диску, що є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення та є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення. 
Оспорювання стороною захисту факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди з посиланням на відеозапис з нагрудних камер патрульних поліцейських, а саме на стоп-кадр на якому зафіксовано перегляд патрульними поліцейськими відео з системи «Безпечне місто» або «Смарт сіті», суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки такі твердження сторони захисту повністю спростовуються фактичними обставинами правопорушень, встановленими в ході судового розгляду, та доказами, що містяться в матеріалах справи. 
Так, доводи сторони захисту про неможливість прийняття до уваги пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , то суд вважає такі доводи неспроможними з огляду на те, що відповідно до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється судом на підставі досліджених усіх обставин справи в їх сукупності, при цьому до таких доказів, відповідно до ст. 251 цього Кодексу належать, серед іншого, і пояснення свідків. 
У даному випадку, пояснення свідка не є самостійним доказом, а у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами є підтвердженням факту наявності обґрунтованої підозри у поліцейських, що саме ОСОБА_2 в момент настання події дорожньо-транспортної пригоди перебувала за кермом транспортного засобу марки HYUNDAI. 
При цьому, письмові пояснення свідків ОСОБА_6 (очевидця події) та ОСОБА_7 (власника припаркованого автомобіля), що містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, 05.10.2025 були відібрані уповноваженою особою перед прийняттям рішення про складання протоколу про адміністративне правопорушення, напротивагу доводам сторони захисту про перебування за кермом іншої особи (ОСОБА_3), котрий, хоча і перебував на місці дорожньо-транспортної пригоди в момент складання протоколів про адміністративне правопорушення, однак не спростовував пояснення вищевказаних свідків та в момент складання таких протоколів стосовно ОСОБА_2 жодчим чином не заперечував перебування за кермом саме ОСОБА_2 . 
На переконання суду, версія сторони захисту про перебування за кермом транспортного засобу марки HYUNDAI іншої особи, а не ОСОБА_2 , з`явилася вже на момент перебування на розгляді в суді протоколів про адміністративне правопорушення стосовно останньої, оскільки таке не було озвучено ані ОСОБА_2 , ані ОСОБА_9 , які разом перебували на місці складання протоколів про адміністративне правопорушення, про що свідчать долучені до матеріалів справи відеозаписи, та не були позбавлені права заперечувати проти складання протоколів про адміністративні правопорушення саме стосовно водія ОСОБА_2 . 
За таких обставин, оспорювання стороною захисту на стадії судового розгляду факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом у момент ДТП, суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки такі твердження сторони захисту повністю спростовуються фактичними обставинами правопорушення, встановленими в ході судового розгляду, та доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема, відеозаписами з відеокамер поліцейських, показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , наданими як на місці події так і в ході судового розгляду, що не було оспорено як водієм ОСОБА_2 , так і ОСОБА_3 на місці складання протоколів про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_2 . 
Що стосується посилання сторони захисту на збільшений стоп-кадр з відеозапису з нагрудних камер патрульних поліцейських в якості доказу непричетності ОСОБА_2 до обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, на якому, за версією сторони захисту, зафіксовано рух транспортного засобу марки HYUNDAI за мить до настання дорожньо-транспортної пригоди, то, враховуючи низьку якість вказаного кадру, з якого нереально достовірно ідентифікувати як транспортний засіб так і час його фіксації, то суд не приймає його до уваги, оскільки такі доводи свідчать лише про припущення сторони захисту та, як наслідок, не може бути оцінене судом при прийнятті рішення. При цьому, в силу принципу змагальності сторона захисту не надала суду вказаний доказ у належній якості шляхом витребування даних із засобів відеофіксації в комплексній системі відеоспостереження міста Києва у володільця такої інформації задля надання його суду та долучення до матеріалів справи про адміністративне правопорушення. 
Матеріали справи не містять доказів про наявність порушень національного законодавства, допущених поліцейськими при складанні протоколів про адміністративне правопорушення. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, які повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні, тобто наявні достатні підстави вважати, що водій ОСОБА_2 порушила підпункт «є» пункту 2.10. та пункт 13.1. Правил дорожнього руху, тобто вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, суд кваліфікує дії водія ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП як «порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів» та за ч. 4 ст. 130 КУпАП як «вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння».
Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Статтею 36 КУпАП врегульовано накладення адміністративних стягнень у разі вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, кількох адміністративних правопорушень, зокрема те, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Разом із тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення.
Згідно п. 7 ст. 247 цього Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням строків на момент розгляду справи, передбачених ст. 38 КУпАП.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП 05.10.2025, тобто строк накладення адміністративного стягнення 3 місяці закінчився, а тому розпочате провадження у цій справі підлягає закриттю.
У той же час, відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення. Відповідно до санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Відповідно до абз. 2 п. 3 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1086 зі змінами, внесеними постановою КМУ від 02.12.2021 №1257, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, наведений у ст. 5 вказаного Закону.
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст. 308 цього Кодексу у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Керуючись статтями 401, 124, 130, 221, 266, 276-280, 283-287 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -
п о с т а н о в и в:
Визнати  ОСОБА_10  винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно  ОСОБА_1  закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Накласти на  ОСОБА_10  адміністративне стягнення за ч. 4 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2 000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Початок строку відбування  ОСОБА_11  адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з моменту набрання постановою законної сили.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.
У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.
У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Суддя          А.В. Касьян