Справа № 464/8822/25
Провадження № 2/643/3561/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2026   м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі
головуючого судді - Олійника О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Новакової Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
18 грудня 2025 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» - адвокат Столітній М.М. звернувся до Сихівського районного суду м. Львова з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість в сумі 21 050 гривень; судові витрати у розмірі 2422,40 гривень; витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 гривень.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 22.02.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 4408933 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На умовах, встановлених Договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: відповідно до п. 1.2. тип кредиту – кредит, сума кредиту складає 2000 грн. Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів: з 22.02.2024 року по 16.02.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 2000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК». У порушення умов кредитного договору № 4408933 від 22.02.2024 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує платежі, в результаті чого в нього виникла заборгованість у загальному розмірі 21 050 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2000 грн.; нарахованих відсотків первісним кредитором у розмірі 12 350 грн.; нарахованих процентів позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у розмірі 5700 грн.; штрафних санкцій в розмірі 1000 грн. 
Також, позивач просить покласти на відповідача зобов`язання компенсувати позивачу витрати на судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 19 рудня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд до Салтівського районного суду міста Харкова.
Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 23.01.2026 року відкрито провадження по справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано від АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної карти НОМЕР_1 ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), а також підтвердження факту зарахування коштів 22.02.2024 на дану платіжну картку банком-емітентом, якої є АТ КБ «Приватбанк» у сумі 2000 гривень, за ініціативою ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 42753492) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «ПЕЙТЕК».
26 січня 2026 року скориставшись своїми процесуальними правами відповідач подав через систему «»Електронний суд» відзив на позовну заяву в якому зазначив, що відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», для кредитів, розмір яких не перевищує мінімальну заробітну плату, загальна сума штрафів та пені не може перевищувати подвійну суму, одержану споживачем. Оскільки тіло кредиту становить близько 2 000 грн, нарахування понад 19 000 грн відсотків та штрафів є незаконним. Представники позивача здійснюють психологічний тиск на нього та його родичів через месенджери, погрожуючи кримінальним переслідуванням та незаконним блокуванням рахунків. Такі дії порушують вимоги Закону України щодо етичної поведінки колекторів. На даний момент він фактично перебуває у м. Львів. Через значну відстань та воєнний стан не може бути присутнім у залі суду в м. Харкові. На підставі викладеного просить зменшити загальну суму стягнення до фактичного тіла кредиту та законного ліміту штрафних санкцій. Розглядати справу за його відсутності за наявними матеріалами та враховуючи цей відзив.
30 січня 2026 року через систему «Електронний суд» представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, розгляд справи проводити без його участі.
11 лютого 2026 року на адресу суду надійшла інформація від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» згідно якої убачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) на рахунок якої 22.02.2024 року зараховано кошти в сумі 2000 гривень.
У судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У своїй заяві зазначив про підтримання позовних вимог у повному обсязі та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву в якому просить зменшити загальну суму стягнення до фактичного тіла кредиту та законного ліміту штрафних санкцій. Розглядати справу за його відсутності за наявними матеріалами та враховуючи відзив.
Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд доходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, 22.02.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 4408933 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Кредитний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до п. 1.2 Договору тип кредиту – кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає 2000 грн.
Відповідно до п. 1.3 Договору строк кредиту складає 360 днів.
Відповідно до п. 1.4.1 Договору стандартна процентна ставка вкладає 2,50% від суми кредиту за кожний день користування кредитом.
Згідно п. 2.1. Договору, товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_5 .
Відповідно до листа директора ТОВ «Пейтек» від 01.11.2024 року убачається, що відповідно до відомостей, що містяться в Реєстрі платіжної інфраструктури ТОВ «ПЕЙТЕК» є фінансовою установою, що має право на надання платіжних послуг. Відповідно до отриманої ліцензії від Національного банку України (рішення від 29.05.2023 № 21/990-РК), Товариство надає послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Між Товариством та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено Договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № 03012024-1 від 03.01.2024. Відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»: 22.02.2024 10:18:32 на суму 2000 грн, номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - аb44е73а-7867-4еd0-аd33-2bceba2e202a, номер транзакції в системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» - 44089331708589908, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_5 .
Зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_3 , також підтверджується наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацією.
Відповідно до розрахунку заборгованості складеного ТОВ «Лінеура Україна», доданого до позовної заяви, ОСОБА_1 станом на 25.10.2025 року має заборгованість за Договором № 4408933 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.02.2024 року в розмірі 15 350 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2000 грн.; нарахованих відсотків 12 350 грн.; штрафні санкції в сумі 1000 грн.
25.10.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та «ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 25/10/2024, згідно умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги за кредитними договорами, зокрема за Договором № 4408933 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.02.2024 року.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 25.10.2025 до Договору факторингу № 25/10/2024, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло право вимоги до відповідача в розмірі 15 350 грн., яка складається з: 2000 грн. тіло кредиту; 12 350 грн. нараховані відсотки, та 1000 грн. (пеня, штраф).
Таким чином, до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» перейшли права щодо права вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 4408933 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.02.2024 року.
Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал».
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст. ст. 526, 612, 625 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступи до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У частинах першій та другій статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст. 642 ЦК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 656 ЦК України).
Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.
Частиною 1 статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
З аналізу чинного законодавства слідує, що договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК).
Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК).
Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.
Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Враховуючи, що позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 2000 грн. водночас, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, кредитні кошти позивачу не повернув, внаслідок чого за ним утворилася прострочена заборгованість.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.10.2023 у справі № 756/8056/19).
Враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості завлений стороною позивача.
Розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів, дослідивши письмові документи суд, вважає доведеним, що між позивачем та відповідачем укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4408933 від 22.02.2024, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 2000 грн. та зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитним коштами. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього станом на 25.10.2025 утворилась заборгованість за сумою тіла кредиту 2000 грн., суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованості за сумою тіла кредиту у розмірі 2000 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо нарахованих відсотків за користування кредитом суд зазначає наступне.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX всесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» яким обмежено максимальний розмір денної процентної ставки. Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 Закону, не може перевищувати 1 %.
Відповідно до п 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023. Отже до 22.04.2024 застосовується максимальна денна процентна ставка у розмірі 2,5%, з 23.04.2024 до 20.08.2024 застосовується максимальна денна процентна ставка у розмірі 1,5%, з 21.08.2024 застосовується максимальна денна процентна ставка у розмірі 1 %.
Отже заборгованість за відсотками за 60 днів (за період з 22.02.2024 по 22.04.2024) в межах строку договору, а саме: 2000 грн. х 2,5% х 60 календарних днів, складає 3000 гривень. 
Заборгованість за відсотками за 119 днів (за період з 23.04.2024 по 20.08.2024) в межах строку договору, а саме: 2000 грн. х 1,5% х 119 календарних днів, складає 3570 гривень. 
Заборгованість за відсотками за 65 днів (за період з 21.08.2024 по 25.10.2024) в межах строку договору, а саме: 2000 грн. х 1% х 652 календарних днів, складає 1300 гривень.
Отже заборгованість за відсотками за користування кредитом становить 7870 гривень.
Враховуючи вищевикладене позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованості за відсотками нарахованими первісним кредитором підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення відсотків в розмірі 7870 гривень.
Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача відсотків нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», то вони також підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 2260 гривень за 113 календарних днів (за період з 26.10.2024 по 16.02.2025) в межах строку договору, а саме: 2000 грн. х 1% х 113 календарних днів, складає 2260 гривень.
Стосовно штрафу у розмірі 1000 грн, який був нарахований позивачем, суд зазначає таке.
Позивач нарахував відповідачу штрафні санкції в сумі 1000 грн. у відповідності до умов кредитного договору. Суд, однак, користується та не може ігнорувати норми Цивільного кодексу України, в якому, в пункті 18 Прикінцевий та перехідних положень встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, у загальному розмірі 10 000 грн. представником позивача надано: копія Договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024, укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім М.М.; заявка № 13124 на виконання доручення до Договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024; копія свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю; копія ордера; копія платіжного доручення; копія акту № 13124 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, взявши до уваги умови договору про надання правової допомоги, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 10 000 грн. є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи. Оскільки, по даній категорій справи, правова практика є усталеною, по справі було проведено три судових засідання без участі адвоката, відповідач відзив на позовну заяву не подала.
Враховуючи викладені обставини, складність справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи в суді та їх характер, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, суд дійшов висновку, що необхідний фактичний обсяг правничої допомоги у цій справі є меншим, а тому такий обсяг виконаних робіт підлягає зменшенню та стягненню з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, понесених у цій справі у сумі 3000 грн.
Відповідно до правил статті 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1395,90 грн.
Керуючись ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за Договором № 4408933 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.02.2024 року у загальному розмірі 12 130 гривень, яка складається: заборгованості за основним боргом в сумі 2000 гривень; заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитом в сумі 7870 гривень; заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 113 календарних днів в сумі 2260 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судовий збір в розмірі 1395,90 гривень.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» витрати на правову допомогу у розмірі 3000 гривень.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», код ЄДРПОУ 44559822, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя - О.О. Олійник