П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/13687/25 
Головуючий у 1-й інстанції: Драновський Я.В. 
Суддя-доповідач: Боровицький О. А. 
24 лютого 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Боровицького О. А. 
суддів: Курка О. П.  Ватаманюка Р.В. 
за участю:
секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,
позивача: ОСОБА_1 ,
представника позивача: Камінської І.В.,
представника відповідача: Гнатів І.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги ОСОБА_1 та Виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області про стягнення середнього заробітку, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Також, не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить змінити рішення суду в частині стягнення суми з відповідача.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволення, а апеляційна скарга Виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з жовтня 2017 року, на підставі рішення 34 сесії Нетішинської міської ради VII скликання від 27.10.2017 р. №34\1866 була затверджена на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Нетішинської міської ради, зі складанням Присяги посадової особи місцевого самоврядування.
В грудні 2020 року позивача вчергове було затверджено на посаді заступника міського голови з питань виконавчих органів Нетішинської міської ради рішенням другої позачергової сесії Нетішинської міської ради VШ скликання від 01.12.2020 р. № 2/8.
Рішенням п`ятдесят сьомої сесії Нетішинської міської ради VШ скликання від 31 січня 2025 року за №57/2661 Нетішинська міська рада достроково припинила повноваження позивача, як заступника міського голови з питань виконавчих органів Нетішинської міської ради.
Секретарем Нетішинської міської ради розпорядженням від 03 лютого 2025 року №77/2025-рк позивача було звільнено з посади заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Нетішинської міської ради з 10 лютого 2025 року.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/3609/25 від 13.05.2025 позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення п`ятдесят сьомої сесії Нетішинської міської ради VШ скликання від 31.01.2025 № 57/2661 «Про дострокове припинення повноважень заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Нетішинської міської ради ОСОБА_2 ».
Визнано протиправним та скасовано розпорядження секретаря Нетішинської міської ради від 03.02.2025 №77/2025-рк «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Нетішинської міської ради з 11 лютого 2025 року.
Стягнуто з Нетішинської міської ради на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 11.02.2025 по 13.05.2025 в сумі 231521 (двісті тридцять одну тисячу п`ятсот двадцять одну) грн 40 коп.
В частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та стягнення середньої заробітної плати за один місяць рішення допущене до негайного виконання.
Однак, станом на дату звернення з даним позовом до суду рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/3609/25 від 13 травня 2025 року в частині поновлення на посаді не виконано.
Зважаючи на вищезазначене позивачем було подано даний позов про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Частинами другою-третьою статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Частиною другою статті 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Згідно з частиною сьомою статті 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
Відповідно до статті 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
Верховний Суд вже неодноразово викладав висновки щодо застосування статті 236 КЗпП України стосовно виконання рішення суду про поновлення на роботі/посаді, яке допущене до негайного виконання.
Так, у постанові від 21 жовтня 2021 року у справі № 640/19103/19 Верховний Суд з цього приводу зазначив, що негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості та підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно із часу його проголошення у судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист прав та інтересів громадян і держави.
Належним виконанням рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання роботодавцем (власником або уповноваженим ним органом) про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.
Верховний Суд у цій справі підкреслив, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Водночас така відповідальність не поставлена в залежність від дій чи ініціативи працівника.
Також Верховний Суд наголосив, що наведені приписи Кодексу (ст. 236 КЗпП України) не містять застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткових дій, які б вказували на його бажання поновитися на роботі.
Як висновок, суд касаційної інстанції у справі № 640/19103/19 констатував, що для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду потрібно встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення; у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після ухвалення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, роботодавець не виконує рішення суду про поновлення позивачки на роботі допоки апеляційний суд не перегляне справу.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2025, апеляційні скарги Нетішинської міської ради Хмельницької області та Виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області задоволено повністю. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року скасовано. Прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
Однак, щодо цього необхідно зазначити, що інститут звернення рішення суду до негайного виконання покликаний забезпечувати швидкий і реальний захист прав працівника. Цей інститут не заперечує можливості скасування в апеляційному/касаційному порядку рішення, допущеного до негайного виконання.
Стаття 236 КЗпП не містить у собі застереження про те, що скасування рішення про поновлення на роботі звільняє роботодавця від обов`язку оплатити працівнику вимушений прогул при затримці його виконання.
На основі цих обставин і міркувань суд дійшов висновку, що у випадку затримки виконання рішення про поновлення на роботі факт подальшого скасування цього рішення в апеляційному/касаційному порядку не позбавляє особу права на отримання середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення та, відповідно, не звільняє роботодавця від обов`язку здійснити таку виплату.
Інакше застосування статті 236 КЗпП України, за позицією Верховного Суду, може атакувати принцип обов`язковості судового рішення та здатне підважити процесуальний інститут звернення рішення суду до негайного виконання.
Зазначене відповідає правовій позиції викладеній Верховним Судом у його постановах від 24 жовтня 2023 року у справі №420/10861/21, від 15 лютого 2023 року у справі №460/16522/21, від 19 грудня 2023 року у справі №520/15896/21, від 26 жовтня 2023 року №640/11509/21, від 09 січня 2024 року у справі № 460/15639/21, від. 19.06.2025 у справі №260/3961/23.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок № 100).
Так, за положеннями абзацу «з» пункту першого Розділу 1, пунктів 2, 5, 8 Порядку №100, нарахування виплат за час вимушеного прогулу слід проводити виходячи з розміру розрахованої за останні два місяці роботи, середньоденної заробітної плати працівника на час звільнення з роботи.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Як вказано у пункті 8 Порядку № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
Згідно інформації наданої виконавчим комітетом Нетішинської міської ради у справі за № 560/3609/25 середньоденна заробітна плата позивача на посаді заступника міського голови з питань виконавчих органів Нетішинської міської ради становить 3507,90 грн. Зазначені обставини встановлені рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/3609/25 від 13 травня 2025 року, а тому в розумінні вимог ч.4 ст.78 КАС України доказуванню не підлягає.
Так колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Нетішинської міської ради, а відтак період затримки необхідно рахувати від наступного дня після ухвалення рішення про поновлення на роботі, тобто з 14 травня 2025 року до дати прийняття рішення апеляційним судом про його скасування, а саме 01 вересня 2025 року, що в сумі складає 79 робочих дні, а не як помилково зазначено судом першої інстанції 74 дні.
Таким чином, середній заробіток за час затримки виконання судового рішення складає 277 124,10 грн (3507,90 грн х 79 днів).
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про стягнення на користь позивача з виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області середнього заробітку за час затримки виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/3609/25 за період з 14 травня 2025 року по 01 вересня 2025 року у розмірі 277 124,10 грн.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно прийняв рішення про задоволення позову, однак допустив порушення норм матеріального права, через що оскаржувану постанову суду слід змінити мотивувальній частині.
У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області про стягнення середнього заробітку змінити.
Абзац другий резолютивної частини рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/13687/25 викласти наступним чином:
"Стягнути на користь ОСОБА_1 з виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області середній заробіток за час затримки виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/3609/25 за період з 14 травня 2025 року по 01 вересня 2025 року у розмірі 277 124,10 грн."
В решті рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2025 року залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.  

Головуючий	 		Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Курко О. П.    Ватаманюк Р.В.