Справа № 286/252/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Гришковець А. Л. , 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Цимбалюк Сергій Валерійович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення , -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду та просить поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № R 282880 від 13 січня 2026 року, винесеної ІНФОРМАЦІЯ_2 , і визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № R 282880 від 13 січня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., провадження у справі закрити, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 до 11 січня 2024 року перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , як військовозобов`язаний. 
17 січня 2026 року при перевірці його актуальних військово-облікових даних у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (в застосунку «Резерв +») він виявив, що 13 січня 2026 року щодо нього службовими особами відповідача винесена постанова № R 282880 про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень. Він вважає, що постанова № R 282880 від 13 січня 2026 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень є протиправною, незаконною і безпідставною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.
Так, причиною для притягнення до адміністративної відповідальності згідно відомостей із застосунку «Резерв +» є: «що позивач не став на військовий облік після прибуття з установи відбуття покарань». Однак, це не відповідає фактичним даним. Так, він дійсно відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 4 грудня 2009 року по 18 серпня 2017 року. 18 серпня 2017 року він був звільнений та поїхав на постійне місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 , тобто до своєї дружини ОСОБА_2 . З часу приїзду до дружини, тобто з 23 серпня 2017 року по даний час, позивач проживає за вказаною адресою: АДРЕСА_2 .
Після приїзду на постійне місце проживання, позивач як законослухняний громадянин, звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою взяття його на військовий облік після прибуття з установ відбуття покарань. 27 вересня 2017 року він пройшов медичну комісію при ІНФОРМАЦІЯ_5 та 29 вересня 2017 року був взятий на військовий облік. 
Враховуючи вище викладене, можна зробити висновок, що зазначена у застосунку «Резерв +» причина, згідно якої позивача притягують до адміністративної відповідальності, є безпідставною і незаконною та вигаданою з боку посадових осіб відповідача.
Позивач не міг вчинити адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП у 2017 році, бо зміни до ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» відбулися лише 04.04.2024, а норма ч.3 ст. 210 КУпАП введена в дію лише 19.05.2024, одночасно з вказівкою на 60-денний строк для уточнення своїх даних щодо військового обліку, що ним було і зроблено 23.05.2024. 
Таким чином, відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП.
Крім того, відповідач порушив процедуру розгляду матеріалів адміністративного правопорушення, строки притягнення до адміністративної відповідальності, а також позивач взагалі не підлягає адміністративній відповідальності, так як 11.01.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача було виключено з військового обліку на підставі п.п.6 п.6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», який був чинним на час виключення з військового обліку. 
Відповідач – ІНФОРМАЦІЯ_6 не скористався правом подачі відзиву на позовну заяву.
Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.
Врахувавши доводи позивача, наведені в його позовній заяві, та доводи представника відповідача, наведені в його клопотані про приєднання до матеріалів справи доказів, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. 
Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон від 25.03.92 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу".
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
За змістом ч.1, 3, 4 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України, зокрема, які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань, якщо раніше не перебували на військовому обліку.
Призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік.
У разі декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання, поданою в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки на підставі відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів в електронній формі, надісланих органами реєстрації через Єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ України до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії воєнного стану призовники, військовозобов`язані та резервісти, які залишили або покинули своє місце проживання, зобов`язані в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи стати на військовий облік у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідному підрозділу розвідувальних органів України).
Пунктом 6 частини 6 статті 37 Закону № 2232-ХІІ у редакції, чинній зокрема станом до 18.05.2024, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
У зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-IX, який набрав законної сили 18.05.2024 року, (далі Закон № 3633-ІХ), редакція частини 6 статті 37 Закону № 2232-ХІІ зазнала змін, внаслідок яких, пункт 6 частини 6 було виключено.
За змістом ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: 1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Крім того, 18.05.2024 набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560.
Відповідно до пункту 4 вказаного Порядку на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані, зокрема: особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України; особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи призиваються на військову службу під час мобілізації за рішенням Генерального штабу Збройних Сил, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ; засуджені особи, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, крім тих, що засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, засуджені за вчинення умисного вбивства двох або більше осіб, або вчиненого з особливою жорстокістю, або поєднаного із зґвалтуванням або сексуальним насильством, або особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушень чи засуджені за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 152 -156-1, 258 - 258-6, частиною четвертою статті 286-1, статтею 348 Кримінального кодексу України, а також засуджені службові особи, які згідно з підпунктом 1 пункту 3 примітки до статті 368 Кримінального кодексу України займали особливо відповідальне становище. Зазначені особи проходять військову службу виключно у відповідних спеціалізованих підрозділах військових частин.
Отже, з 18 травня 2024 року редакція частини 6 статті 37 Закону № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» не передбачає такої підстави для виключення з військового обліку як засудження до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, більш того, з цього часу передбачена можливість поновлення на військовому обліку та мобілізації особи, яку раніше було засуджено до позбавлення волі, за вчинення тяжкого злочину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 було затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пунктом 22 вказаного Порядку визначено, що взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Наведене свідчить, що законодавець виокремлює поняття «зняття з військового обліку» та «виключення з військового обліку», при цьому, при знятті з військового обліку Законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік. Отже, різними є як підстави, так і правові наслідки зняття або виключення з військового обліку.
З аналізу положень Закону №2232-XII висновується, що громадяни, які підлягають виключенню з військового обліку, втрачають статус військовозобов`язаного, в той же час зняті з військового обліку продовжують перебувати в статусі військовозобов`язаних.
Аналогічних висновків дотримується Верховний Суд (Постанова від 21.05.2025 року у справі №280/2880/24).
Відповідно до п. 23 Порядку №1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.
Громадяни, які підлягають взяттю на військовий облік та не можуть здійснити електронну ідентифікацію в електронному кабінеті призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зобов`язані особисто прибути до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.
Відповідно п. 79 вказаного Порядку №1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього.
Підпунктами 7,8,10 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Порядку № 1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік.
У випадку зміни персональних даних, зазначених у пунктах 7 та 7-1 частини першої статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» повідомляти про такі зміни в семиденний строк через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або особисто шляхом прибуття до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу (для військовозобов`язаних та резервістів СБУ чи розвідувальних органів - до відповідного органу СБУ чи розвідувального органу України). Такі персональні дані можуть повідомлятися не частіше ніж один раз на сім днів через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
Також звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.
Відповідно до пунктів 7 та 7-1 частини першої статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: місце проживання та місце перебування; номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
Згідно зі статтею 42 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та пункту 19 Порядку № 1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ч. 6-9 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.
Протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління та регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України (у частинi правопорушень, вчинених військовозобов`язаними Служби зовнішньої розвідки України), якщо особа подала відповідну заяву, в якій вона не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності.
У випадках, передбачених частинами шостою і сьомою цієї статті, уповноважені посадові особи після отримання підтвердних документів про отримання особою виклику або відповідної заяви виносять постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Положення цієї частини не застосовуються у разі притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), а також правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення, згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності та подала про це відповідну заяву.
Крім того, Наказом Міністерства оборони України №514 від 28.07.2025 були затверджені зміни до Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 01 січня 2024 року № 3, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05 січня 2024 року за № 36/41381.
Згідно яких, «Протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, якщо особа подала відповідну заяву, в якій вона не оспорює допущене порушення, та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності (далі - заява про визнання правопорушення).
Заява про визнання правопорушення подається до територіального центру комплектування та соціальної підтримки особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, у строки та способи, передбачені статтею 279-9 КУпАП.
Заява про визнання правопорушення повинна містити таку інформацію: прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), контактні дані (номер телефону та/або адресу електронної пошти), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті)».
У разі подання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, заяви про визнання вчинення нею правопорушення, така заява долучається до матеріалів справи.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не повідомляється про місце і час розгляду справи у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, якщо особа подала заяву про визнання правопорушення.
У разі подання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, заяви про визнання правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 КУпАП винести постанову, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та направити копію постанови відповідно до частини четвертої статті 279-9 КУпАП.
Статтею 279-9 КУпАП передбачено, що у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених ст. 210 і 210-1 цього Кодексу, але не пізніше дня розгляду справи про таке адміністративне правопорушення, особа може звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, в якому вона перебуває на обліку, із заявою, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Зазначена заява подається особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто в письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
У разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, подала зазначену у цій статті заяву через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, копія постанови по справі може бути направлена їй засобами електронного зв`язку на адресу електронної пошти, зазначену в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, або в її електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
Визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП. У відповідності до положень ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Обов`язок ж доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача у даній справі відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17.
Такої ж правової позиції дотримується і Верховний суд у постанові від 08 липня 2020 року по справі № 463/1352/16-а, в якій зазначив, що «процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень чинного на момент виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 4 грудня 2009 року по 18 серпня 2017 року. 18 серпня 2017 року він був звільнений та поїхав до місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 , про що свідчить копія довідки про звільнення (а.с. 15-16)
Копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 10.11.2015 підтверджує факт укладення шлюбу позивача з ОСОБА_3 , мешканкою смт. Першотравневе Овруцького району, 10.11.2015 (а.с. 17).
Копія витягу з реєстру територіальної громади від 14.10.2025, в свою чергу, підтверджує посилання сторони позивача про реєстрацію останнього 23.08.2017 по АДРЕСА_2 (після перейменування назв) (а.с. 18). 
27.09.2017 ОСОБА_1 , тобто позивач, пройшов медичну комісію при ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно якої визнаний придатним до військової служби. 29.09.2017 він був прийнятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_7 , а 11.01.2024 його було знято з військового обліку військовозобов`язаних першим відділом ІНФОРМАЦІЯ_6 на підставі п.п.6 п.6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Наведені обставини підтверджуються копією тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 29.09.2017 на ім`я ОСОБА_1 з відповідними відмітками (а.с.13-14). 
Відповідно до згенерованого у застосунку «Резерв ID» військово-облікового документа ОСОБА_1 було знято з обліку, ІНФОРМАЦІЯ_8 (Овруч), підстава зняття після прибуття з установи виконання покарань, звання солдат, ВОС: 956131, категорія обліку: не військовозобов`язаний, каменотес, номер в реєстрі Оберіг: 280520211379251500012, телефон: +380 63 976 9692, Еmail, адреса проживання: АДРЕСА_1 , до сплати 8500 гривень, сплатити до 02.02.2026, після вказаної дати сума штрафу 17000 гривень, адміністративний штраф, постанова R282880 від 13.01.2026, 13.01.2026, ОСОБА_1 , 3271324891. Заява від 04.01.2026 (зміст заяви відсутній) (а.с. 19-24).
Ухвалою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 29.01.2026 одночасно з відкриттям провадження у справі було витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_1 копію протоколу про адміністративне правопорушення №R282880 від 13.01.2026 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, складеного уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_8 (Овруч) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , копію постанови у справі про адміністративне правопорушення №R282880 від 13.01.2026 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесеної уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_9 (Овруч), а також копії усіх матеріалів адміністративної справи, за якими притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, які необхідно було надати суду у строк до 17 лютого 2026 року.
Вказана ухвала була направлена до ІНФОРМАЦІЯ_8 30.01.2026 із супровідним листом за вих. №286/252/26/1211/2026 та отримана 03.02.2026, що підтверджується поштовим повідомленням.
Однак, до 20.02.2026 року відповідь на адресу суду не надійшла, а тому Овруцький районний суд листом №286/252/26/2464/2026 від 23.02.2026 просив повторно виконати вищевказану ухвалу та надати на адресу суду копії вищевказаних документів. 
Відповідачем 25.03.2026 надіслано до суду лише копію постанови №R282880 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Так, 13 січня 2026 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 винесена постанова №R282880 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП (за наявності поданої особою заяви, в якій вона зазначає що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності), згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень. Роз`яснено порядок сплати штрафу, порядок оскарження постанови та зазначені реквізити для сплати штрафу.
З тексту постанови слідує, що: «Начальник, ОСОБА_4 , розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування) АДРЕСА_1 , документ, що посвідчує особу: паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Арбузинським РС УДМС України в Миколаївській області, 24.10.2014, РНОКПП НОМЕР_4 . 
Дата надходження від особи заяви, в якій вона зазначає, що не оспорює допущене нею порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності: 04.01.2026. 
Спосіб надходження заяви: через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста. 
Короткий зміст заяви: повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з порушенням правил військового обліку (законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію).
За результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервистів, встановлено, що ОСОБА_1 не повідомив про повернення після ув`язнення (ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"), чим допустив порушення правил військового обліку та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.».
При цьому, представник відповідача вказала, що протокол про адміністративне правопорушення №R282880 від 13.01.2026 не складався, так як постанова була автоматично сформована у застосунку Резерв + після заповнення заяви на добровільну згоду про сплату штрафу у застосунку ОСОБА_1 .. Після звільнення з установ відбування покарання ОСОБА_1 було автоматично поставлено на облік, так як по постанові ВЛК він був придатний до військової служби, так вказано в його електронному обліковому документі. 
Поряд з тим, слід звернути увагу, що копію вказаної заяви позивача на добровільну згоду про сплату штрафу у застосунку до клопотання на адресу суду представником долучено не було, хоча відповідно до Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 01 січня 2024 року № 3, із змінами, така заява мала бути долучена та перебувати в матеріалах адміністративної справи. 
Посилання представника відповідача, що після звільнення з установ відбування покарання ОСОБА_1 було автоматично поставлено на облік, так як по постанові ВЛК він був придатний до військової служби, так вказано в його електронному обліковому документі, суд також не може покласти в основу рішення у справі, оскільки копія тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 29.09.2017 на ім`я ОСОБА_1 з відповідними відмітками, долучена позивачем до справи, підтверджує факт проходження ним ВЛК, взяття на облік, видачу тимчасового посвідчення, яке містить його фото, що є не можливим без його особистої участі. 
Копія витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_5 від 09.01.2026 №9, в свою чергу, підтверджує, що солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_5 . 
Аналізуючи правовідносини, що склалися між сторонами, та докази, надані ними на підтвердження обставин, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень відповідно, суд відмічає, що за встановлених обставин, відповідачем не доведено, що позивач порушив вимоги ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме не повідомив про повернення після ув`язнення, оскільки не надав суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача, які підтверджені дослідженими доказами. Не надано відповідачем і копії заяви на добровільну згоду про сплату штрафу у застосунку ОСОБА_1 , що в свою чергу підтверджує порушення провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Таким чином, вина ОСОБА_1 , яка полягала б у порушенні ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» не доведена належними, достатніми та достовірними доказами, а відтак, у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено «поза розумним сумнівом», на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.
Щодо клопотання про поновлення строку звернення до суду суд враховує наступне.
Відповідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Крім того, згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).
Відповідно до частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Оскільки предметом оскарження у цій справі є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 КУпАП за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, до спірних правовідносин підлягає застосуванню спеціальний десятиденний строк звернення до суду, який обчислюється з дня ухвалення відповідної постанови.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову № R 282880 у справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 КУпАП винесено 13.01.2026. З позовом до суду ОСОБА_1 звернувся через підсистему Електронний суд 23.01.2026, тобто в межах встановленого законом строку. Відповідно, оскільки процесуальний строк не пропущено, тому потреба в поновленні чи продовженні строку відсутня. 
Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, оскаржувана позивачем постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем сплачено судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. в дохід держави, який відповідно до ст.139 КАС України слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень – ІНФОРМАЦІЯ_1 . 

Керуючись ст.ст. 6-9, 20, 77, 78, 241, 246, 262, 268, 269, 286, 295 КАС України,- 
В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.
Постанову у справі про адміністративне правопорушення № R 282880 від 13 січня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП визнати протиправною та скасувати. 
Справу закрити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
На рішення суду до Сьомого апеляційного адміністративного суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. 

Суддя:	  	А.  Л.  Гришковець