ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/22124/24
провадження № 2/753/132/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого- судді Сирбул О. Ф.
за участю секретаря Парубець А. О.
представника позивача - ОСОБА_1 
відповідача - ОСОБА_2 
представника відповідача - ОСОБА_3  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом  ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, 

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ОСОБА_4  (далі по тексту - позивач, ОСОБА_4 ) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2 ) про поділ майна подружжя.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 12.06.2017 до квітня 2023 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.08.2023 у справі № 753/7373/23. Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_5 . Фактично шлюбні відносини (проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства) остаточно припинилися з квітня 2023 року. За час спільного проживання подружжям було набуто у власність 2 квартири, паркомісце та автомобіль, а саме:
- трикімнатна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 102,6 кв м, житлова площа 58,9 кв м. Квартира набута за договором купівлі-продажу від 05.10.2018, зареєстрованим в реєстрі за № 3872, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манойло Н. Г. Квартира перебуває у спільній сумісній власності, право власності оформлене на позивача;
- паркомісце площею 12,5 кв м, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , гараж № НОМЕР_1 , набуте за договором купівлі-продажу паркомісця від 22.03.2019, зареєстрованим в реєстрі за № 1002, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манойло Н. Г. Паркомісце перебуває у спільній сумісній власності, право власності оформлене на відповідача;
- двокімнатна квартира АДРЕСА_3 загальною площею 74,6 кв м, житлова площа 34,2 кв м. Квартира набута за договором купівлі-продажу від 16.06.2017, зареєстрованим в реєстрі за № 963, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О. О., з урахуванням додаткової угоди № 1 від 31.10.2017 року та додаткової угоди № 2 від 22.06.2020. Квартира перебуває у спільній частковій власності, позивачу та відповідачу належать по 1/2 частки квартири;
- автомобіль Scoda Octavia, д. н. з. НОМЕР_2 , 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_3 , зареєстрований на відповідача 23.09.2017.
Після розірвання шлюбу позивач із малолітньою донькою продовжує мешкати за зареєстрованим місцем проживання у квартирі АДРЕСА_1 . Інше спільне майно перебуває у володінні і розпорядженні відповідача. При цьому квартиру АДРЕСА_3 та паркомісце відповідач здає в оренду та отримує від цього доходи, які використовує самостійно. До подання цього позову позивач неодноразово зверталась до відповідача з пропозицією добровільного і мирного врегулювання питання поділу спільного майна шляхом укладення відповідної угоди. Проте відповідач заявляв, що все майно, набуте під час шлюбу, належить йому та, якщо Позивачка разом з донькою бажає і далі проживати в квартирі по АДРЕСА_2 , має сплатити йому 50 000,00 доларів США та відмовитись від прав на інше майно. При цьому, позивач вимушена сплачувати податок на нерухоме майно за 2021 та 2023 роки за обидві квартири, в той час, коли відповідач квартиру на АДРЕСА_2 здає в оренду та використовує доходи від цього на власний розсуд. Як вказує позивач, саме небажання відповідача здійснити поділ майна в позасудовому порядку, зайнята ним неконструктивна позиція з цього питання, а також інші недобросовісні дії, є перешкодами для реалізації права власності, створює несприятливі умови для нормальної життєдіяльності позивача та її неповнолітньої доньки. 
Для подання цього позову та справедливого формування вимог щодо поділу спільного майна судовим експертом Свиридою О. М. було проведено оціночно-будівельну експертизу за результатами якої:
- ринкова вартість трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_4 , становить 4 871 000,00 (чотири мільйони вісімсот сімдесят одна тисяча) грн;
- ринкова вартість двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_5 , становить 4 606 000,00 (чотири мільйони шістсот шість тисяч) грн;
- ринкова вартість паркомісця за адресою: АДРЕСА_6 , становить 481 000,00 (чотириста вісімдесят одна тисяча) грн.
Водночас, враховуючи відсутність доступу позивача до об`єкту спільної власності - автомобіля Scoda Octavia, 2011 року випуску, д. н. з. НОМЕР_2 , її ринкову вартість позивач визначила за цінами продажів аналогічних автомобілів через найпоширеніші сайти з продажу вживаних авто, яка становить близько 340 000,00 грн. 
Подальше перебування вказаного майна у спільній сумісній та спільній частковій власності з відповідачем позивач вважає неможливим, оскільки це позбавить її можливості самостійно на власний розсуд та в інтересах дитини розпоряджатися таким майном без згоди відповідача. З огляду на це, позивач вважає, що майно повинно бути розділено таким чином, що б після його поділу у кожної із сторін залишилась справедлива частина майна на правах особистої приватної власності, з урахуванням інтересів спільної дитини, яка перебуває на вихованні і утриманні позивача. Остання вважає за необхідне залишити на праві особистої приватної власності квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , оскільки проживання у вказаній квартирі пов`язане із відвідуванням донькою школи за місцем реєстрації, а також можливістю діставатися місця роботи позивача, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_7 . Крім того, у вказаній квартирі створені умови для проживання дитини, у доньки є окрема кімната, обладнана для неї. Водночас відповідач ніколи не висловлював своїх вимог щодо проживання у вказаній квартирі, а другу спільну квартиру, яка обладнана під офіс і не може бути використана позивачем для проживання з дитиною без здійснення відповідного ремонту та облаштування, відповідач передав в оренду. Тобто відповідач не має потреби у особистому використанні для проживання жодної з квартир, які наявні у спільній власності, оскільки має на праві приватної власності декілька будинків та земельних ділянок в Обухівському районі Київської області, де і мешкає. Крім того, позивач позбавлена можливості користування спільним паркомісцем, оскільки відповідач передав його в оренду іншій особі, проте його використання позивачем є необхідним з огляду на проживання в тому ж будинку, де розташоване паркомісце і необхідністю використання власного автомобіля для забезпечення власних потреб та потреб спільної з відповідачем дитини. Також вказане паркомісце може використовуватися в якості укриття під час повітряної тривоги. З огляду на це, позивач вважає, що після поділу майна паркомісце має залишитись у її особистій приватній власності. При цьому, позивач не претендує на отримання у власність після розподілу майна квартири АДРЕСА_3 та автомобіля Scoda Octavia, 2011 року випуску, д. н. з. НОМЕР_2 , якими фактично користується відповідач. Позивач просить суд врахувати ту обставину, що відповідачем з моменту припинення шлюбних відносин (квітень 2023 року) отримано не менше 500 000,00 грн доходу від здачі в оренду об`єктів спільного майна (19 місяців х (5 000, гривень + 24 000,00 грн) = 551 000,00 грн) та продовжує отримувати.
На підставі вищевикладеного позивач просить:
1. У порядку поділу спільного майна, набутого під час шлюбу, що є спільною власністю позивача та відповідача, визнати за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) право особистої приватної власності на:
- трикімнатну квартиру загальною площею 102,6 кв м, житлова площа 58,9 кв м, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1464193980000;
- паркомісце за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1465522180000.
2. У порядку поділу спільного майна, набутого під час шлюбу, що є спільною власністю позивача та відповідача, визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) право особистої приватної власності на:
- двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 74,6 кв м, житлова площа 34,2 кв м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2136984280000;
- автомобіль Scoda Octavia, 2011 року випуску, д. н. з. НОМЕР_2 , номер кузову НОМЕР_6 .
3. Припинити право спільної сумісної та спільної часткової власності сторін на поділене майно.
4. Покласти на відповідача судові витрати позивача у повному розмірі.
Ухвалою суду від 15.11.2024 позовну заяву залишено без руху.
Позивачем недоліки позовної заяви усунуто своєчасно та належним чином.
Ухвалою суду від 19.11.2024 у справі відкрито провадження та призначено судове засідання в порядку загального позовного провадження.
13.11.2024 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого той вказує, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено 09.06.2017. В цьому шлюбі народилася донька - ОСОБА_5 . Згідно з рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02.08.2023 у справі № 753/7373/23 вказаний шлюб було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 04.09.2023.
За час спільного проживання подружжям було набуто у власність дві квартири, паркомісце, автомобіль та інше рухоме майно, а саме:
- трикімнатна квартира, за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 102,6 кв м, житлова площа 58,9 кв м. Квартира набута за договором купівлі-продажу від 05.10.2018 року, зареєстрованим в реєстрі за № 3872, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манойло Н. Г. Квартира перебуває у спільній сумісній власності, право власності оформлене на позивача;
- двокімнатна квартира, за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 74,6 кв м, житлова площа 34,2 кв м. Квартира набута за договором купівлі-продажу від 16.06.2017 року, зареєстрованим в реєстрі за № 963, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О. О., з урахуванням додаткової угоди № 1 від 31.10.2017 та додаткової угоди № 2 від 22.06.2020. Квартира перебуває у спільній частковій власності, позивачу та відповідачу належать по 1/2 частки квартири;
- паркомісце за адресою: АДРЕСА_2 , гараж № НОМЕР_1 , площею 12,5 кв м, набуте за договором купівлі-продажу паркомісця від 22.03.2019, зареєстрованим в реєстрі за № 1002, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манойло Н. Г. Паркомісце перебуває у спільній сумісній власності, право власності оформлене на відповідача;
- автомобіль Skoda Octavia, д. н. з. НОМЕР_2 , 2011 року випуску, об`єм двигуна 1598 см. куб., номер кузову НОМЕР_7 , перебуває у спільній сумісній власності, зареєстрований за відповідачем 23.09.2017;
- інше рухоме майно, що знаходиться в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , та перебуває у спільній сумісній власності, а саме: кухня, спальня, шафи в кімнаті та на балконі, холодильник, духова піч, електроплита, мікрохвильова піч, кухонний стіл з чотирьома стільцями, диван, три телевізори, два кондиціонери, пуф-стілець, спальня з двома ліжками, пральна машинка, електробойлер, кухонна витяжка, умивальник та дзеркало, домофон - на загальну суму: 622 500,00 грн.
Крім того, відповідач вказує, що двокімнатна квартира, за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 74,6 кв м, житлова площа 34,2 кв м, вже перебуває у спільній частковій власності, позивачу та відповідачу належать по 1/2 частини квартири, що не потребує розподілу між сторонами. Відповідач наполягає на розподілі по 1/2 частини трикімнатної квартири за адресою:  АДРЕСА_4 , загальною площею 102,6 кв м, житлова площа 58,9 кв м. Крім того, жоден із сторін не позбавлений батьківських прав, тому в повній мірі зможе здійснювати свої батьківські обов`язки по відношенню до спільної дитини, та безперешкодно реалізувати свої права на повноцінне спілкування з дитиною, яка потребує постійного спілкування та опіки як мами, так і тата. Крім того, в своєму фактичному користуванні всі члени сім`ї будуть мати по одній кімнаті в даній трикімнатній квартирі. Також відповідач просить залишити в його власності паркомісце за адресою: АДРЕСА_2 , гараж № НОМЕР_1 , площею 12,5 кв м, яке сторона позивача оцінює в 481 000,00 грн. А автомобіль Scoda Octavia, д. н. з. НОМЕР_2 , 2011 року випуску, об`єм двигуна 1598 см. куб., номер кузову НОМЕР_8 , який високо оцінений стороною позивача близько 340 000,00 грн, відповідач просить передати у власність позивачу. Відповідач вказує, що враховуючи запропонований ним розподіл майна, фактично обидві квартири будуть поділені між сторонами законно і чесно по 1/2 частини кожній із сторін. Залишаючи у власності відповідача паркомісце за адресою: АДРЕСА_2 , гараж № НОМЕР_1 , площею 12,5 кв м, яке сторона позивача оцінює в 481 000,00 грн, і передаючи у власність позивачу автомобіль Scoda Octavia, д. н. з. НОМЕР_2 , 2011 року випуску, об`єм двигуна 1598 см. куб., номер кузову НОМЕР_7 , який оцінений стороною позивача в 340 000,00 грн, відповідач готовий сплатити позивачу різницю вартості між вартістю даного паркомісця - 481 000,00 грн, та вартістю автомобіля Scoda Octavia 340 000,00 грн, що становить 141 000,00 грн. 
24.12.2024 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, за змістом якої останній вказує на нелогічність та необґрунтованість позиції відповідача по справі та наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
03.01.2025 від відповідача до суду надійши заперечення на відповідь на відзив, за змістом яких той наполягав на своїй раніше оголошеній позиції по справі.
06.01.2025 від відповідача до суду надійшла заява про виклик свідків.
21.01.2025 від відповідача до суду надійшло клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи.
У підготовчому судовому засіданні представник позивача, відповідач та представник відповідача підтримали раніше подані ними документи по суті справи.
Ухвалою суду від 21.01.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено відзив на позовну заяву до матеріалів справи. 
Ухвалою суду від 21.01.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено відповідь на відзив на позовну заяву до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 21.01.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено письмові заперечення до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 21.01.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про виклик свідків. 
Ухвалою суду від 21.01.2025 клопотання відповідача ОСОБА_2 про призначення оціночно-будівельної експертизи задоволено частково, у справі призначено оціночно-будівельну експертизу, провадження у справі зупинено на час виконання експертизи.
Постановою Київського апеляційного суду від 31.03.2025 ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 21.01.2025 залишено без змін.
03.02.2026 від Науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов висновок експерта від 08.01.2026 № 4819/25-42 за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи.
Ухвалою суду від 05.02.2026 провадження у справі відновлено.
У підготовчому судовому засіданні представник позивача, відповідач та представник відповідача не заперечували щодо закриття підготовчого засідання та перехід до розгляду справи по суті, з висновком експерта ознайомлені.
Ухвалою суду від 26.02.2026 підготовче судове засідання закрито та призначено справу до розгляду спо суті.
12.03.2026 від представника відповідача до суду надійшли письмові пояснення, за змістом яких останній просить:
1. Здійснити розподіл спільного майна набутого в шлюбі між сторонами в рівних частинах по 1/2 частини кожній зі сторін на наступне майно, а саме:
- трикімнатну квартиру загальною площею 102,6 кв м, житлова площа 58,9 кв м, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1464193980000;
- паркомісце за адресою: АДРЕСА_2 , гараж НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1465522180000;
- автомобіль Scoda Octavia, 2011 року випуску, д. н. з. НОМЕР_2 , номер кузову НОМЕР_6 .
2. Право власності на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 74,6 кв м, житлова площа 34,2 кв м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2136984280000, вже визначено по 1/2 частини кожній зі сторін, та не потребує додаткового розподілу.
У судовому засіданні 12.03.2026 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Відповідач та представник відповідача наполягали на своїй позиції, раніше викладеній у письмових поясненнях. Судове засідання було відкладено у зв`язку з графіком судових засідань.
25.09.2026 від позивача до суду надійшли письмові пояснення, за змістом яких остання просить суд враховувати інтереси дитини, яка проживає разом з нею, та наполягає на задоволення позовних вимог.
У судовому засіданні 26.03.2026 суд розпочав дослідження матеріалів справи. У судовому засіданні оголошено перерву для подальшого розгляду.
У судовому засіданні 27.03.2026 суд продовжив дослідження матеріалів справи. У судових дебатах представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач та представник відповідача у судових дебатах заперечували щодо задоволення позовних вимог з розподілом майна, який запропонувала сторона позивача, підтримали розподіл майна колишнього подружжя, який ними викладено у письмових поясненнях.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. 
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.06.2017 (а. с. 11, том 1). 
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 02.08.2023, яке набрало законної сили 04.09.2023, шлюб між сторонами розірвано (а. с. 12-13, том 1).
05.10.2018 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ТОВ "Сіті Прем`єр" (продавець) та ОСОБА_4 (покупець) останньою було придбано квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , загальна площа 102,6 кв м, жила площа 58,9 кв. м. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манойло Н. Г., зареєстровано в реєстрі за № 3872 (а. с. 14-15, том 1). Вказану квартиру було зареєстровано на праві власності за позивачем 05.10.2018, що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав (а. с. 23, том 1).
16.06.2017 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків "Житлоінвестбуд-УКБ" (продавець) та ОСОБА_2 і ОСОБА_4 (покупці) останніми було придбано в рівних частинах кожним майнові права на квартиру АДРЕСА_8 27 у Дніпровському районі м. Києва. Квартира, майнові права на яку купують покупці має наступні характеристики: № квартири - 60, поверх - 7, загальна площа - 74,54 кв м, житлова площа - 34,17 кв м, кількість кімнат - 2. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О. О., зареєстровано в реєстрі за № 963 (а. с. 16-17, том 1). 
31.10.2017 на підставі договору про внесення змін та доповнень № 1 до Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О. О. 16.06.2017 за реєстровим № 963, укладеного між Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків "Житлоінвестбуд-УКБ" (продавець) та ОСОБА_2 і ОСОБА_4 (покупці), сторони дійшли згоди замінити майнові права на квартиру АДРЕСА_8 , будівельна адреса: АДРЕСА_9 на майнові права на квартиру АДРЕСА_3 . Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцевич О. О., зареєстровано в реєстрі за № 1667 (а. с. 18, том 1). 
22.06.2020 додатковою угодою № 2 до Договору купівлі-продажу від 16.06.2017, посвідченого приватним нотаріусом Гуцевич О. О. за реєстровим № 963, укладеної між Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків "Житлоінвестбуд-УКБ" (продавець) та ОСОБА_2 і ОСОБА_4 (покупці) внесено зміни зазначеного договору (а. с. 19, том 1).
Відповідно до акту № 61 від 01.07.2020 прийому-передачі квартири, Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків "Житлоінвестбуд-УКБ" сторонам було передано квартиру у житловому будинку за поштовою адресою: АДРЕСА_10 (а. с. 20, том 1). Вказану квартиру було зареєстровано на праві спільної часткової власності по 1/2 за позивачем та відповідачем 01.07.2020, що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав (а. с. 23-25, том 1).
22.03.2019 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ТОВ "Сіті Прем`єр" (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) останнім було придбано паркомісце, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , гараж НОМЕР_1 , загальна площа 12,5 кв м. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манойло Н. Г., зареєстровано в реєстрі за № 1002 (а. с. 21-22, том 1). Вказане паркомісце було зареєстровано на праві власності за відповідачем 22.03.2019, що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав (а. с. 24-25, том 1).
Відповідно до відповіді від 26.09.2024 № 31/26-1550аз, Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві повідомив, що станом на 26.09.2024 транспортний засіб Skoda Octavia, 2011 року випуску, об`єм двигуна 1598 см3, номер кузова НОМЕР_6 , обліковується зареєстрованим на ім`я ОСОБА_2 , дата реєстрації 23.09.2017.
Згідно з висновком експерта № 409/10.2024, складеного 04.10.2024 судовим експертом Сверидою Олександром Миколайовичем, ринкова вартість трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_4 , становить 4 871 000,00 грн; ринкова вартість двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_5 , становить 4 606 000,00 грн; ринкова вартість паркомісця за адресою: АДРЕСА_2 , гараж НОМЕР_1 , становить 481 000,00 грн (а. с. 33-96, том 1).
Разом з тим, стороною позивача, на підтвердження своїх доводів щодо заявлених позовних вимог також було долучено ряд документів у копіях, які досліджено судом: адвокатський запит № 1550АЗ від 23.09.2024, витяг з реєстру територіальної громади № 2024/012682162 від 21.10.2024, витяг з реєстру територіальної громади № 2024/012682347 від 21.10.2024, лист № 2-103/038/0924 від 12.09.2024, накладні від 13.09.2024, фіскальні чеки від 13.09.2024, описи вкладення від 13.09.2024, трекінг, роздруківки з мережі Інтернет щодо продажу автомобілів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, фотокартки, роздруківки з мережі Інтернет щодо оренди квартир, договір найму (оренди) нерухомого майна від 30.03.2023 з додатком № 1, акт здачі-приймання робіт (послуг) за Договором про надання послуг від 23.09.2024, замовлення від 09.09.2024 на надання правничої допомоги, акт прийняття правничої допомоги від 08.11.2024.
Згідно з висновком експерта № 4819/25-42 від 08.01.2026 за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи, складеного експертом КНДІСЕ Лісниченко С., за яким ринкова вартість квартири за адресою: АДРЕСА_4 , на час проведення експертизи становить 4 760 035,00 грн без ПДВ; ринкова вартість паркомісця за адресою: АДРЕСА_2 , гараж 75-31, становить 701 440,00 грн без ПДВ (а. с. 29-42, том 2).
Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Згідно ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього майно зареєстровано лише за одним з подружжя.
Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що при поділі майна враховують також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї, як це визначено ч. 4 ст. 65 СК України.
Таким чином, при розподілі майна подружжя між подружжям буде поділено не тільки майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а і борги подружжя (кредити і т. д.) та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.
Крім того, за загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.
Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 року № 6-843цс17.
Разом з тим, судом враховано правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20, за якою апеляційний суд вважав, що оскільки відповідач не дав згоди на викуп у позивачки її частки у праві спільної сумісної власності подружжя та неспроможний сплатити їй грошову компенсацію за цю частку, то примушування до викупу та виплати компенсації порушуватиме права відповідача і становитиме для нього надмірний тягар. Із цим висновком суду апеляційної інстанції Велика Палата Верховного Суду не погоджується. У спорі, в якому особа просить суд припинити її (а не відповідача) право власності на частку у праві спільної сумісної власності подружжя на майно та виплатити грошову компенсацію вартості цієї частки, немає необхідності в отриманні згоди відповідача на таке припинення права позивача, а також у внесенні відповідачем суми компенсації на депозитний рахунок суду.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Ці право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 38), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 4 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (пункт 72), від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц (пункт 7.37), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 55), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 73), від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19 (пункт 7.3), від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (пункт 68), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункт 19), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 143), від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19 (пункт 61), від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (пункт 8.31)).
Отже, коли особа звернулася до суду за захистом її порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до порушення його права та інтересу, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту.
Крім того, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58)).
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що найбільш ефективне вирішення спору про поділ спільної сумісної власності подружжя досягається тоді, коли вимоги позивача охоплюють усе спільно набуте у шлюбі майно, зокрема й неподільне. Це відповідатиме принципу процесуальної економії, згідно з яким штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82)). Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 63)).
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року ) (Постанови КЦС ВС від 07.10.2020 року у справі № 465/3586/17, від 08.10.2020 у справі № 712/22134/12, від 05.10.2020 у справі № 347/637/18, від 27.10.2020 у справі №243/11349/18).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення (…). Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року) (Постанова КЦС ВС від 20.10.2020 у справі №756/536/19, від 15.10.2020 у справі № 759/14004/15-ц, від 15.10.2020 у справі №157/398/15-ц, від 13.10.2020 № 161/4641/17, 20.10.2020 у справі № 213/112/19, від 12.10.2020 у справі № 585/2958/17, від 12.101.2020 у справі №521/7401/15, від 09.10.2020 у справі №161/7515/15-ц).
Таким чином, суд дійшов до висновку, що оскільки спірні об`єкти, а саме: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 102,6 кв. м, житловою площею 58,9 кв. м; паркомісце за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1465522180000; квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 74,6 кв. м, житловою площею 34,2 кв. м.; автомобіль Scoda Octavia, 2011 року випуску, д. н. з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , придбані за час зареєстрованого шлюбу, то вони є предметом спільної власності колишнього подружжя.
Причому суд констатує, що квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 74,6 кв. м, житловою площею 34,2 кв. м є об`єктом спільної часткової власності.
Виходячи з рівності часток подружжя у спільному майні, суд вважає за доцільне визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на автомобіль Scoda Octavia, 2011 року випуску, д. н. з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , та стягнути з останньогона користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля Scoda Octavia, 2011 року випуску, д. н. з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 у розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень 00 копійок. При цьому судом враховано, що фактичним володільцем такого автомобіля є саме відповідач.
Щодо посилання позивача про відступлення від рівності часток враховуючи інтереси спільної з відповідачем дитини, суд зазначає таке.
За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
Крім того, у п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз`яснено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1ст. 60 СК).
Разом з тим, під час розгляду справи встановлено, що відповідачем на постійній основі сплачуються аліменти на утримання дитини. В матеріалах справи не міститься доказів та під час розгляду справи їх не було здобуто, що відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, а тому, підстав відступлення від рівності часток немає.
У справі, яка розглядається судом, презумпція спільності права власності подружжя на придбане в період шлюбу майно сторонами не спростована.
Відтак, позов підлягає задоволенню частково.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 12-13, 76-80, 133, 141, 200, 206, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.
Визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 102,6 кв. м, житловою площею 58,9 кв. м; паркомісце за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1465522180000; автомобіль Scoda Octavia, 2011 року випуску, д. н. з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 .
Визнати об`єктом спільної часткової власності подружжя: квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 74,6 кв. м, житловою площею 34,2 кв. м.
В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя: 
Визнати за ОСОБА_4 право власності: 
- на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 102,6 кв. м, житловою площею 58,9 кв. м; 
- на 1/2 частину паркомісця за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1465522180000.
Визнати за ОСОБА_2 право власності: 
- на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 102,6 кв. м, житловою площею 58,9 кв. м; 
- на 1/2 частину паркомісця за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1465522180000.
Визнати на ОСОБА_2 право особистої приватної власності на автомобіль Scoda Octavia, 2011 року випуску, д. н. з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля Scoda Octavia, 2011 року випуску, д. н. з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 у розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень 00 копійок.
Припинити спільну сумісну власність ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на автомобіль Scoda Octavia, 2011 року випуску, д. н. з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 .
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 7 570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) гривень 00 копійок. 
Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 09.04.2026.

Суддя: