ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року	Львів	Справа № 260/6375/24 пров. № А/857/719/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Судової-Хомюк Н.М.,
суддів: Онишкевича Т.В., Пліша М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року у справі № 260/6375/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

суддя у І інстанції – Іванчулинець Д.В.,
час ухвалення рішення - не зазначено, 
місце ухвалення рішення - м. Ужгород, 
дата складення повного тексту рішення – не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) в особі представника – адвоката Сідака Павла Петровича (далі - представник позивача) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частини НОМЕР_1 ) (далі - відповідач), яким просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплаті індексації грошового забезпечення в належному розмірі із 01 березня 2018 року по 25 січня 2023 року із урахуванням базового місяця березень 2018 року та без застосування абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі – Порядок №1078);
- зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ), ідентифікаційний код - НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 25 січня 2023 року у розмірі 4463,15 грн. на місяць із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44 (далі – Порядок №44), з урахуванням фактично виплачених сум;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по день її фактичної виплати, - відповідно до Закону України від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку №44.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу у НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ). Вказує, що під час проходження військової служби йому за період з 01 березня 2018 року по 25 січня 2023 року відповідач не врахував вимоги абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, зокрема, військова частина НОМЕР_1 не встановила, чи перевищує розмір підвищення його грошового доходу суму індексації, що склалась у місяці підвищення такого доходу.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплаті індексації грошового забезпечення в належному розмірі із 01 березня 2018 року по 26 січня 2023 року із урахуванням базового місяця березень 2018 року та без застосування абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.
Зобов`язано НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 26 січня 2023 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44, з урахуванням фактично виплачених сум.
В задоволенні решти частини позовних вимог – відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням в частині задоволених позовних вимог, його оскаржив відповідач, оскільки вважає, його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційних вимог, наводячи норми матеріального права та окремі обставини справи, вказує, що відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 ймовірний розмір індексації грошового забезпечення складає 1413,28 (сума можливої індексації 4463,15 грн. відняти суму підвищення доходу 3049,87 грн.). Також, суд першої інстанції порушив норми матеріального права в частині зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2023 по 31.12.2023.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 КАС України.
У відповідності до вимог частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог учасниками справи не оскаржується, а тому в силу приписів частини першої статті 308 КАС України не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) проходив військову службу в органах Держприкордонслужби. Останнє місце військової служби - НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - НОМЕР_2 прикордонний загін). Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону «Про особовий склад» від 25 січня 2023 року № 46-ОС ОСОБА_1 було знято з усіх видів забезпечення та виключено зі списків прикордонного загону з 26 січня 2023 року.
У зв`язку з його звільненням з військової служби, ОСОБА_1 проводилися певні виплати. У подальшому у ході з`ясування обставин проведення із ОСОБА_1 розрахунків та нарахування грошового забезпечення було встановлено, що індексація грошового забезпечення за період із 01 грудня 2015 року по 31 грудня 2017 року здійснена невірно, обчислена з порушенням вимог чинного законодавства.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року в справі № 260/3058/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено. Рішення змінено Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2024 року в справі № 260/3058/23. Постанова набрала законної сили 31 січня 2024 року. Зміненим рішенням від 14 вересня 2023 року зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 30 березня 2016 року по 31 грудня 2017 року - січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку №44.
НОМЕР_5 прикордонний загін фактично виконав у березні 2024 року рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року в справі №260/3058/23 та перерахував на рахунок ОСОБА_1 недоплачену частину індексації грошового забезпечення. Враховуючи те, що рішенням суду по справі № 260/3058/23 був встановлений базовий місяць січень 2008 року, ОСОБА_1 , через представника звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із вимогою про нарахування та виплату індексацію грошового забезпечення за період 01.03.2018 року по 25 січня 2023 року, у відповідності до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, тобто різницю між сумою індексації виплаченої за лютий 2018 року, і розміром підвищення грошового забезпечення, яке відбулось в березні 2018 року (щомісячна фіксована сума індексації).
Листом від 05.06.2024 року №09/9954-24-Вих НОМЕР_2 прикордонний загін зазначив, що відсутні правові підстави для здійснення зазначеної виплати.
Позивач зазначає, що відповідачем протиправно не нараховувалася та не виплачувалася в повному обсязі індексація грошового забезпечення, у зв`язку із чим звернувся із даним позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не здійснено належного обрахування сум індексації грошового забезпечення позивача, тому належним способом захисту є визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу належних сум індексації грошового забезпечення за вказаний період та зобов`язання нарахувати та виплатити індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 26 січня 2023 року з урахуванням абзацу 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі, колегія суддів встановила наступне.
Як видно з встановлених обставин справи та рішення суд першої інстанції відповідач не нараховував і не виплачував позивачу індексацію-різницю за період з 01 березня 2018 року по 26 січня 2023 року та не вирішував питання щодо наявності у позивача права не цей вид індексації за спірний період.
Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 Порядку №1078 дають підстави зробити висновок, що у березні 2018 року як місяці підвищення доходу позивача відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці.
У цьому контексті апеляційний суд зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Так, з 01.12.2015 в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 01.12.2015, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:
сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);
сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Вказані висновки, щодо розуміння положень Порядку №1078 та розрахунку суми індексації-різниці викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21.
Буквальний спосіб тлумачення абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити:
розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);
суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);
чи перевищує (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Звідси апеляційним судом встановлено, що: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (з урахуванням складових грошового забезпечення, які не мають разового характеру) становить – 3049,87 грн (8370,30 грн - грошове забезпечення в березні 2018 року – 5320,43 грн - грошове забезпечення в лютому 2018 року); сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року становить 4463,15 грн (1762 грн розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року х 253,30% величина приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року і поділити на 100%).
Такий розмір індексації грошового забезпечення у розмірі 4463,15 грн., який припадав на місяць підвищення посадових окладів військовослужбовцям (березень 2018 року) неодноразово досліджувався та встановлювався судами, та такий підтверджується постановою Верховного Суду від 22 червня 2023 року по справі № 520/6243/22.
Отже, в березні 2018 року у позивача відбулося підвищення доходу, однак, не має місця перевищення суми можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року 4463,15 грн, що є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Таким чином, відповідно до вимог абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума належної позивачу індексації – різниці грошового забезпечення в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4463,15 грн. – 3049,87 грн. та становить 1413,28 грн. Такий розмір «індексації-різниці» грошового забезпечення 1413,28 грн., згідно абзацу 6 пункту 5 Порядку № 1078 повинен був бути виплачений позивачу по день звільнення з військової служби або до наступного підвищення тарифної ставки (окладу) та до такого розміру додається сума «поточної» індексації, яка виплачується коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103%.
Однак, відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що в період починаючи з 01.03.2018 позивачу виплачувалась індексація грошового забезпечення з врахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частина друга статті 77 КАС України чітко визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач у межах спірних правовідносин безпідставно не врахував норми абзаців третього-п`ятого пункту 5 Порядку №1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації грошового забезпечення у місяці підвищення доходу, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для виплати позивачу індексації грошового забезпечення.
Щодо доводів відповідача про порушення судом першої інстанції норм матеріального права в частині зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2023 року по 25 січня 2023 року колегія суддів зазначає наступне.
Так, відповідно до абзацу 18 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України від 3 листопада 2022 року № 2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік» зупинено на 2023 рік дію Закону № 1282-XII.
Вказана норма є чинною та не визнавалась неконституційною.
Отже, підприємства, установи, організації у 2023 році були звільнені від обов`язку здійснювати нарахування та виплату індексації доходів, зокрема, оплати праці (грошового забезпечення). При цьому, оскільки дію Закону № 1282-XII зупинено на 2023 рік, то підзаконний нормативно-правовий акт - Порядок № 1078, який прийнятий на виконання вимог частини другої статті 6 Закону № 1282-XII, також не підлягав застосуванню протягом 2023 року.
З урахуванням наведеного, у відповідача не було обов`язку нараховувати та виплачувати позивачу індексацію грошового забезпечення (в тому числі, індексацію-різницю) у період з 01 січня 2023 року по 25 січня 2023 року, відтак, позовні вимоги за вказаний період задоволенню не підлягають.
Разом з тим, у рішенні суду першої інстанції не визначено конкретного розміру індексації-різниці, яка підлягає виплаті, а лише зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за спірний період із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 без врахування правових висновків Верховного Суду щодо обов`язку суду вказати конкретні суми (індексації грошового забезпечення), на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити.
З огляду на те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, Верховний Суд у постанові від 27 червня 2024 року у справі № 440/1497/22 вважав, що повноваження відповідача щодо розрахунку, нарахування та виплати цієї суми не є дискреційними.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 23.03.2023 у справі №400/3826/21.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.03.2023 у справі №400/3826/21, для належного та ефективного захисту прав та інтересів позивача судам необхідно було перевірити обґрунтованість нарахованих позивачем сум індексації, розрахувати їх і, відповідно, у судовому рішенні вказати конкретні суми (індексації грошового забезпечення), на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити.
У цій постанові Верховний Суд зазначив, що застосований судами спосіб захисту не вносить юридичної визначеності у спірні правовідносини та не забезпечує ефективного захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача, оскільки суди попередніх інстанцій в ухвалених рішеннях не розрахували та не визначили конкретних сум індексації грошового забезпечення, які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити позивачу, не перевірили розраховану позивачем суму індексації.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що у випадку, який розглядається, відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка полягає саме у не вирішенні питання про наявність у позивача права на отримання індексації-різниці за період з 01.03.2018 до 31.12.2022, а тому порушені права позивача підлягають захисту шляхом визнання протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо не врахування вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення у спірний період та зобов`язання здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за вказаний період, виходячи з фіксованої величини 1413,28 грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078.
Відтак, суд першої інстанції не дотримався принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи під час дослідження зібраних у справі доказів, а саме: не визначив розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року та суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року, а також не встановив, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу позивача суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу.
Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Тому у відповідній частині рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині періоду задоволення позовних вимог та з доповненням конкретних сум індексації грошового забезпечення, які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити позивачу.
Враховуючи те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, проте неправильно визначив період, за який необхідно здійснити нарахування та виплату індексації – різниці, та не провів розрахунку конкретних сум такої індексації грошового забезпечення, то рішення суду першої інстанції підлягає доповненню вищевикладеними розрахунками сум, які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити позивачу та зміні спірного періоду.
Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення задовольнити частково.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року у справі № 260/6375/24 змінити, виклавши абзаци другий та третій резолютивної частини в такій редакції:
«2. Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплаті індексації грошового забезпечення в належному розмірі із 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року із урахуванням базового місяця березень 2018 року та без застосування абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.
3. Зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із урахуванням базового місяця березень 2018 року із застосуванням щомісячної суми індексації-різниці 1413,28 грн за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44, з урахуванням фактично виплачених сум.».
У решті оскаржуване судове рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	М.А. Пліш