ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/10170/25  Номер провадження 22-ц/814/1534/26	Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Обідіної О.І.,
суддів: Бутенко С.Б,. Дряниці Ю.В.,

розглянула в судовому засіданні у м. Полтаві, в порядку письмового провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2025 року за матеріалами заяви ОСОБА_1 про встановлення факту отримання благодійної допомоги,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту отримання ним благодійної допомоги в сумі 28051,95 грн. як цільової благодійної допомоги, наданою йому у зв`язку з пошкодженням майна внаслідок збройної агресії РФ.
Вказував, що внаслідок ракетного удару з боку РФ було пошкоджено належну йому квартиру, про що комісією Полтавського міськвиконкому 09.12.2025 складено акт.   
В першому кварталі 2025 року він отримав грошову допомогу від міжнародних благодійних організацій в сумі 28051,95 грн. на відшкодування спричинених ракетним ударом збитків. 
Про те, органом податкової служби вказана допомога була класифікована за кодом 190 – як дохід у вигляді благодійної допомоги, виплаченої міжнародними благодійними організаціями, а відтак такий дохід підлягає оподаткуванню, у зв`язку з чим з отриманої суми було вираховано 5049 грн. податку на доходи та 1402,6 грн. військового збору. 
Оскільки отримана допомога фактично є цільовою благодійною допомогою, наданої для компенсації витрат, спричинених військовою агресією рф, яка не підлягає оподаткуванню, просить в судовому порядку встановити такий факт. 

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2025 року відмовлено у відкритті провадження в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту.
Постановляючи ухвалу, суд дійшов висновку, що запитуваний факт про отримання цільової благодійної допомоги не підлягає встановленню в порядку окремого провадження. 

Не погодившись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а матеріали направити до місцевого суду для відкриття провадження.
Вказує, що норми ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачають встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав, що має місце в даному випадку, оскільки встановлення такого факту йому необхідно для звільнення від сплати судового збору в майбутніх справах.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Після відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду, ОСОБА_1 подав клопотання про залишення заяви без розгляду, в якому він прохав апеляційну скаргу залишити без розгляду.
Надаючи оцінку вказаному клопотанню, колегія суддів зазначає, що у відповідності до норм ст. 364 ЦПК України апелянт може подати заяву про відкликання апеляційної скарги до постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження або відмовитися від апеляційної скарги.
Між тим, як із самої назви поданого клопотання, так і з його змісту неможливо дійти однозначного висновку про яку саме процесуальну дію йде мова - чи про залишення без розгляду заяви про встановлення юридичного факту, чи про відмову (відкликання) апеляційної скарги, що в свою чергу унеможливлює прийняття колегією суддів відповідного процесуального рішення через суперечливість та незрозумілість позиції заявника. 
Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що отримана ним благодійна допомога в сумі 28051,95 грн. є цільовою благодійною допомогою, наданою у зв`язку з пошкодженням майна внаслідок збройної агресії рф. 
Необхідність встановлення такого факту мотивував тим, що вказаний факт потрібен для звільнення його від сплати судового збору в подальших ініційованих ним судових справах в 2026 році. 
Відмовляючи у відкритті провадження місцевий суд зазначив, що подана заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження. 

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.
Згідно ч. 1 ст. 293 ЦК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).
З поданої заяви вбачається, що заявник не згоден з діями податкових органів щодо здійсненого ними оподаткування отриманої благодійної допомоги як доходу особи, отриманої від міжнародних благодійних організацій. 
Між тим, в порядку окремого провадження не підлягає встановленню запитуваний заявником факт, оскільки вирішення таких питань лежить в площині податкового законодавства і в разі не згоди з діями податкового органу платник податку має право оскаржувати їх в передбаченому законом порядку, визначеному положеннями КАС України.
В даному випадку в реєстрі платників податків отримана ОСОБА_1 допомога була класифікована як благодійна допомога, отримана від міжнародних благодійних організацій, що фактично не заперечу і сам отримувач, тому вимога про встановлення такій допомозі іншого правового статусу шляхом ухвалення судового рішення в порядку окремого провадження – не ґрунтується на законі. 
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності іншого порядку встановлення факту не беруться апеляційним судом до уваги як безпідставні, які свідчать про власне тлумачення норм процесуального кодексу та в такий спосіб уникнути оподаткування отриманого доходу. 
За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду, як постановленої з дотриманням норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 16 квітня 2026 року.

Судді : О. І. Обідіна С.Б. Бутенко Ю.В. Дряниця