Миколаївський районний суд Миколаївської області

Справа № 945/606/26
Провадження № 2-о/945/66/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2026 року м. Миколаїв
Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Лопіна О.О., за участю секретаря судового засідання Кінек Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,
встановила:
Заявник звернувся із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що він мешкав із сім`єю в с. Раденськ Олешківської міської громади Херсонського району Херсонської області разом з дружиною, донькою та важко хворим батьком дружини - ОСОБА_2 . На початку повномасштабного вторгнення дружина заявника ОСОБА_3 разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_4 , евакуювалися з селища Раденськ Олешківської міської громади Херсонського району Херсонської області і, наразі, перебувають за кордоном, де отримали прихисток як біженці. За таких обставин, ОСОБА_1 залишився в с. Раденську доглядати за важко хворим батьком дружини, ОСОБА_1 не покинув свого тестя ОСОБА_2 до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявник поховав свого родича і виїхав гуманітарним коридором на підконтрольну Україні територію, де оселився в с. Новобогданівка Миколаївського району Миколаївської області. Наразі, селище Раденськ Олешківської ТГ Херсонської області залишається окупованим.
У зв`язку з тим, що смерть настала на тимчасово окупованій території, заявник не має можливості отримати офіційне свідоцтво про смерть у встановленому законом порядку, а тому необхідно встановити факт смерті ОСОБА_2 , для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника: отримання допомоги на поховання, спадщини та інших питань, які пов`язані зі смертю близького родича. 
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19 березня 2026 року заяву ОСОБА_1 , прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.
У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, з тексту заяви вбачається, що представник заявника – адвокат Пономаренко І.А. просить розглянути справу за її та заявника відсутності.
Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Неявка представника не перешкоджає розгляду питання.
Враховуючи невідкладний розгляд заяви згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України, суд вважає що неявка учасників справи не є перешкодою для її розгляду.
Згідно з ч.3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 315, 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №24 від 23.01.1973, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області.
Згідно витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис №5 від 27.04.1991, складений Виконавчим комітетом Федорівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, відповідно до якого заявник ОСОБА_1 є чоловіком ОСОБА_6 .
Із наданих суду документів встановлено, що заявник наділений правом на звернення до суду з даною заявою.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Раденськ Цюрупинський району Херсонської області помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
25 жовтня 2023 року незаконно створеною та діючою на тимчасово окупованій території України Державною бюджетною установою Херсонскої області «Олешківська центральна районна лікарня» було видано медичне свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.
Загальновідомим фактом, який не підлягає доведенню суд вважає те, що станом на день смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 територія селища Раденськ Олешківської міської громади Херсонського району Херсонської області була окупованою.
Таким чином, зазначене місце смерті ОСОБА_2  є тимчасово окупованою територією України.
Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст.ст. 1, 4 ч. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. Згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Також, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, суд застосовує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia", "Ila § cu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.
Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.
Таким чином документи, видані органами та установами (зокрема, медичними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.
Суд враховує, що проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не вбачається за можливе в будь-якому органі РАЦС на території, підконтрольній українській владі, оскільки відсутній належний документ, який відповідно до законодавства, підтверджує факт її смерті.
Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для реєстрації смерті в єдиному державному реєстрі актів цивільного стану громадян України. Наявні у заявника документи не створюють правових наслідків та не дозволяють безпосередньо вчинити державну реєстрацію смерті органом РАЦС.
З урахуванням вищевикладеного, з метою захисту прав заявника, суд вважає, що заяву про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України слід задовольнити, оскільки лише такий спосіб забезпечить можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть особи, видане державним органом України.
Згідно пункту 8 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України,

ухвалила:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території - задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець с. Сербинів, Волочиського району, Хмельницької області, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с-щі Раденськ, Херсонського району, Херсонської області, що є тимчасово окупованою територією України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Рішення суду допустити до негайного виконання.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання як ВПО: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, адреса реєстрації: 54029, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Шосейна, буд. 11, код ЄДРПОУ: 23041148.

Суддя Олена ЛОПІНА