Справа № 473/5500/25
РІШЕННЯ
іменем України

"20" квітня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого - судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Москаленко С.Л., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2025 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказувало, що 18 квітня 2025 року ТОВ «Споживчий центр» уклало з ОСОБА_1 . Кредитний договір №18.04.2025-100001274 (кредитної лінії). 
Відповідно до договору ТОВ «Споживчий центр» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 8 000 грн з загальним строком користування коштами протягом 140 днів з дня надання, а відповідач зобов`язався частинами повертати кредит, повернувши його в повному обсязі до 04 вересня 2025 року, а також сплачувати проценти за користування ним за процентною ставкою у розмірі 1 % за кожен день користування коштами, а також комісію за надання кредиту у розмірі 1 600 грн. 
У разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання останній зобов`язався сплачувати на користь кредитодавця неустойку у розмірі 80 грн за кожен день прострочення, а також відповідно до ст. 625 ЦК України сплатити 365 % річних за період прострочення.
Проте позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 20 жовтня 2025 року виникла заборгованість у загальному розмірі 22 676,81 грн, у тому числі:
-заборгованість за кредитом – 8 000 грн;
-заборгованість за процентами – 10 080 грн;
-заборгованість за комісією за надання кредиту – 596,81 грн;
-нарахована неустойка – 4 000 грн. 
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі.
В судове засідання представниця позивача Горна В.І. не з`явилася, проте у позові просила про розгляд справи без її участі. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій вимоги позивача визнав частково – в частині стягнення заборгованості за кредитом. Проти решти вимог заперечував, вказуючи на те, що він є військовослужбовцем та відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільнений від сплати вказаних нарахувань.
Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представниці позивача та відповідача, оскільки матеріали справи містять усю необхідну інформацію та докази для вирішення спору.
Дослідивши матеріали справи в межах позовних вимог та на підставі поданих доказів, суд прийшов до наступного.
Зокрема, суд встановив, що 18 квітня 2025 року ТОВ «Споживчий центр» уклало з ОСОБА_1 . Кредитний договір №18.04.2025-100001274 (кредитної лінії). 
Відповідно до договору ТОВ «Споживчий центр» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 8 000 грн з загальним строком користування коштами протягом 140 днів з дня надання, а відповідач зобов`язався частинами повертати кредит, повернувши його в повному обсязі до 04 вересня 2025 року, а також сплачувати проценти за користування ним за процентною ставкою у розмірі 1 % за кожен день користування коштами, а також комісію за надання кредиту у розмірі 1 600 грн. 
У разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання останній зобов`язався сплачувати на користь кредитодавця неустойку у розмірі 80 грн за кожен день прострочення, а також відповідно до ст. 625 ЦК України сплатити 365 % річних за період прострочення.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» уклали між собою кредитний договір в електронній формі, узгодили у ньому усі істотні умови, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальник підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Таким чином, ОСОБА_1 набув статусу, прав та обов`язків позичальника у кредитних правовідносинах з ТОВ «Споживчий Центр».
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Водночас ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено можливість встановлення кредитодавцем додаткових комісій, пов`язаних з наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, які включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. 
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. 
Судом встановлено, що позичальник взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 20 жовтня 2025 року йому нараховано заборгованість у загальному розмірі 22 676,81 грн, у тому числі:
-заборгованість за кредитом – 8 000 грн;
-заборгованість за процентами (за період з 18 квітня 2025 року до 04 вересня 2025 року) – 10 080 грн;
-заборгованість за комісією за надання кредиту – 596,81 грн;
-нарахована неустойка – 4 000 грн. 
Перевіривши вказаний розрахунок, суд встановив наступне.
Суд погоджується із нарахованою заборгованістю за кредитом (тілом кредиту), яка визнається відповідачем.
Також суд погоджується з нарахованою комісією за надання кредиту, яка нарахована у повній відповідності до умов кредитного договору. 
Що стосується нарахування процентів та неустойки, то в цій частині суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Таким чином, положення ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» розповсюджуються на правовідносини щодо нарахування процентів та неустойки військовослужбовцям протягом військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
З наданої ОСОБА_1 довідки ВЧ НОМЕР_1 від 14 січня 2026 року №80 (а.с. 43) вбачається, що відповідач з 19 березня 2022 року до дати надання довідки (тобто протягом періоду нарахування заборгованості) дійсно перебував на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період, а тому підлягає звільненню від сплати процентів за користування кредитом та неустойки за порушення зобов`язань.
За встановленого, проценти за користування кредитом та неустойка за порушення зобов`язань стягненню не підлягають. 
Тому з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 8 596,81 грн, у тому числі:
-заборгованість за кредитом – 8 000 грн;
-заборгованість за комісією за надання кредиту – 596,81 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 918,33 грн судового збору.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково. 

Стягнути з  ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А; код ЄДРПОУ 37356833) заборгованість за Кредитним договором №18.04.2025-100001274 (кредитної лінії) від 18 квітня 2025 року, що утворилася станом на 20 жовтня 2025 року, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень; заборгованість за комісією за надання кредиту у розмірі 596 (п`ятсот дев`яносто шість) гривень 81 копійка, а всього в загальному розмірі 8 596 (вісім тисяч п`ятсот дев`яносто шість) гривень 81 копійка, а також в повернення 918 (дев`ятсот вісімнадцять) гривень 33 копійки судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. 

Суддя: О.В. Вуїв