Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2026 р. № 520/33356/25
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ольги Горшкової, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління національної поліції в Харківській області щодо включення до складу місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого розрахована грошова компенсація за невикористану відпустку, додаткової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;
- зобов`язати Головне управління національної поліції в Харківській області перерахувати та доплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану відпустку, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення із врахуванням сум додаткової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що бездіяльність Головного управління національної поліції в Харківській області щодо включення до складу місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 з якого розрахована грошова компенсація за невикористану відпустку, додаткової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» є протиправною. У зв`язку із чим, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. 
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.
Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якої проти позову заперечив, зазначив, що додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168 не входить до складу місячного грошового забезпечення поліцейського. Оскільки постановою КМУ №988 визначено вичерпний перелік складових грошового забезпечення поліцейських серед яких відсутня додаткова винагорода на період дії воєнного стану. Додаткова винагорода не впливає на розмір основного грошового забезпечення і не включається до нього при щомісячному нарахуванні. У зв`язку із чим, просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 . 
Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, зазначає наступне.
Судом встановлено, що позивач у період з 07 листопада 2015 року по 18 листопада 2022 року проходив службу в органах і підрозділах Національній поліції України, під час такої служби на позивача розповсюджувались всі права і гарантії передбачені законодавством щодо нарахування та виплати грошового забезпечення поліцейських, зокрема щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер).
Позивач зазначив, що за весь період проходження служби в Національній поліції не використано щорічна основної та додаткової оплачуваної відпустки у загальній кількості 38 діб, а при звільненні не повно нараховано та виплачено грошову компенсацію за невикористану відпустку.
Нарахування грошової компенсації за невикористану відпустку здійснено з розміру місячного грошового забезпечення позивача, без урахування додаткової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», як наслідок, не в повному обсязі виплачено грошове забезпечення.
У листі Головного управління Національної поліції в Харківській області від 07.04.2025 № 150аз/119/05/29-2025 зазначено, що ОСОБА_1 під час проходження служби в ГУНП в Харківській області з 07.11.2015 по 18.11.2022 не використав щорічну відпустку у кількості 38 діб. За невикористану частину щорічної відпустки при звільненні отримав грошову компенсацію. 
Наказом ГУНП в Харківській області від 18.11.2022 № 42 о/с ОСОБА_1 звільнено з поліції з 08.11.2022, з виплатою компенсації за невикористану частину відпустки у кількості 38 діб. 
З розрахунку компенсації за невикористані дні щорічних відпусток ОСОБА_1 вбачається, що кількість днів невикористаних щорічних відпусток (згідно наказу ГУНП в Харківській області від 18.11.2022 № 42 о/с) 38 днів. Складові грошового забезпечення: посадовий оклад - 3100,00 грн; оклад за спеціальним званням 2000,00 грн; надбавка за стаж служби в поліції 2295,00 грн; надбавка за специфічні умови проходження служби 4806,75 грн; надбавка за роботу в умовах режимних обмежень – 465,00 грн; премія - 8397,30 грн. Розрахунок: (3100,00+2000,00+2295,00+4806,75+465,00+8397,30)/30 = 702,135 грн*38 дні = 26681,11 грн. 3 урахуванням утримання військового збору за ставкою 1,5% (400,22 грн) ОСОБА_1 було виплачено 26280,89 грн у листопаді 2022 року.
Відповідно до Довідки про доходи позивача № 380 від 07.04.2025 за період з 01.01.2022 по 18.11.2022 компенсація за відпустку була нарахована виключно у листопаді 2022 року у розмірі 26280,89 грн, що корелюється із інформацією, наявною у розрахункових листах позивача.
Позивач зазначає, що до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислено розміри вказаних вище виплат, відповідач не включив суми додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 (до грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток).
Позивач, вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, звернувся до суду з даним позовом.
Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.
В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до статей 17, 46 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у військових формуваннях. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно зі ст.ст. 17, 65 Основного Закону України громадяни України, які захищають Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, виконують конституційно значущі функції. Тож держава повинна надавати їм і членам їхніх сімей особливий статус та забезпечувати їх додатковими гарантіями соціального захисту відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України як під час проходження служби, так і після її закінчення. Щодо осіб, на яких покладено обов`язок захищати Україну, її незалежність та територіальну цілісність, та членів їхніх сімей ч. 5 ст. 17 Конституції України передбачено особливий соціальний захист, який не обмежено умовами й рівнем, визначеним у ст. 46 Основного Закону України (абз. 2, 3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 18 грудня 2018 року № 12-р/2018).
Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII), який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до статті 94 закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (зі змінами та доповненнями) визначено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається Кабінетом Міністрів України залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 №988 установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», визначено, що порядок виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджується Міністерством внутрішніх справ, що узгоджується з приписами статті 94 закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (зі змінами та доповненнями).
Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 (далі - Порядок № 260), відповідно до п.3 розділу І якого грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Пунктом 8 Розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260, установлено, що поліцейським, які звільняються зі служби в поліції, виплачується грошова компенсація за всі невикористані під час проходження служби дні: щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток поліцейського; щорічної додаткової відпустки особам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи.
Виплата грошової компенсації за невикористану відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до законодавства, на день звільнення зі служби.
Виходячи з вищезазначеного, суд констатує, що у разі звільненні поліцейського зі служби в поліції, здійснюється виплата грошової компенсації за невикористану відпустку, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до законодавства (тобто повного грошового забезпечення), яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 та №69/2022 Кабінет Міністрів України постановою від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану» серед іншого передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.
Пунктом 1 Постанови №168 передбачено, що на період воєнного стану поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Поліцейським, які виконують бойові (спеціальні) завдання під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій, на території держави-агресора, за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань додатково до додаткової винагороди, визначеної абзацом першим цього пункту, виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень.
Також, поліцейським, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством внутрішніх справ, але не більше ніж до 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
З наведеного суд дійшов висновку, що поліцейським, які проходять службу на визначених територіях встановлюється та виплачується щомісячно додаткова винагорода в розмірах 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а зазначена додаткова винагорода входить до складу місячного грошового забезпечення. Більш того в залежності від залучення поліцейського до виконання певних дій або заходів додаткова винагорода може збільшуватись до 50000 грн. та 100000 грн., які також віднесені нормотворцем до додаткової винагороди, що входить до складу місячного грошового забезпечення.
Аналогічний за змістом висновок міститься в рішенні Касаційного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року, залишеної без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2023 року ухваленої у справі № 260/3564/22, відповідно до якого Верховний Суд наголосив, що до додаткових видів грошового забезпечення віднесені, зокрема винагороди, а відповідно, встановлена постановою Кабінету Міністрів України № 168 додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення, яку держава взяла на себе обов`язок виплачувати їм на період дії воєнного стану в Україні.
Верховний Суд у постанові від 23 вересня 2024 року ухваленої у справі № 240/32125/23 (адміністративне провадження № К/990/26140/24) виснував, що за своєю правовою природою, щомісячна додаткова винагорода, запроваджена постановою КМУ №168, є додатковим видом грошового забезпечення, яку законодавець відніс до категорії винагород, виплату якої запроваджено під час воєнного стану (п. 34). Верховний Суд констатує, що на відміну від правил обчислення розміру допомоги на оздоровлення, підпункт 6 розділу ХХХІ Порядку № 260 не містить жодних застережень щодо заборони урахування винагород до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір такої компенсації. Навпаки, за приписами указаної норми до такого розрахунку включено щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою. Тому при обчисленні розміру таких виплат, відповідач був зобов`язаний урахувати суму винагороди, яку позивач отримував перед звільненням.
Аналогічна за змістом правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 21 листопада 2024 року ухваленої у справі № 240/28165/23 (адміністративне провадження № К/990/28741/24.
Отже, як встановлено судом, наказом ГУНП в Харківській області від 18.11.2022 № 42 о/с ОСОБА_1 звільнено з поліції з 08.11.2022, з виплатою компенсації за невикористану частину відпустки у кількості 38 діб. 
З розрахунку компенсації за невикористані дні щорічних відпусток ОСОБА_1 вбачається, що кількість днів невикористаних щорічних відпусток (згідно наказу ГУНП в Харківській області від 18.11.2022 № 42 о/с) 38 днів. 
Складові грошового забезпечення: посадовий оклад - 3100,00 грн; оклад за спеціальним званням 2000,00 грн; надбавка за стаж служби в поліції 2295,00 грн; надбавка за специфічні умови проходження служби 4806,75 грн; надбавка за роботу в умовах режимних обмежень – 465,00 грн; премія - 8397,30 грн. Розрахунок: (3100,00+2000,00+2295,00+4806,75+465,00+8397,30)/30 = 702,135 грн*38 дні = 26681,11 грн. 3 урахуванням утримання військового збору за ставкою 1,5% (400,22 грн) ОСОБА_1 було виплачено 26280,89 грн у листопаді 2022 року.
Відповідно до Довідки про доходи позивача № 380 від 07.04.2025 за період з 01.01.2022 по 18.11.2022 компенсація за відпустку була нарахована виключно у листопаді 2022 року у розмірі 26280,89 грн, що кореспондується із інформацією, наявною у розрахункових листах позивача.
Тобто, під час розрахунку компенсації за невикористану відпустку не враховано додаткову винагороду встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану».
Згідно з матеріалами справи, позивач проходив службу на території Харківської області, тож йому встановлювалась та виплачується щомісячно додаткова винагорода в розмірах 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.
Як вбачається із Довідки про доходи позивача № 380 від 07.04.2025 за період з 01.01.2022 по 18.11.2022, у період з 24.02.2022 по 20.11.2022 позивачу нараховувалась додаткова винагорода .
Зазначена додаткова винагорода входила до складу місячного грошового забезпечення позивача, що підтверджується листом ГУНП в Харківській області від 07.04.2025 № 150аз/119/05/29-2025 та додатками до нього. 
Отже, додаткова винагорода, передбачена Постановою №168, виплачувалася позивачу щомісячно з моменту її установлення Кабінетом Міністрів України та до моменту його звільнення зі служби в поліції.
Проте додаткова винагорода не була врахована відповідачем для розрахунку компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток, що нарахована і виплачена при звільненні позивачу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» є чинною та продовжує діяти і на момент розгляду даної справи в суді, тобто передбачені нею виплати є постійними, відповідають ознакам щомісячних виплат та підлягають врахуванню при обрахунку грошової компенсації за невикористану відпустку при звільненні позивача із служби.
Суд наголошує, що абзац 10 пункту 8 Розділу III Порядку № 260 не містить жодних застережень щодо заборони урахування одноразових додаткових видів грошового забезпечення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється виплата грошової компенсації за невикористану відпустку. Навпаки, за приписами указаної норми виплата грошової компенсації за невикористану відпустку проводиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до законодавства, на день звільнення зі служби. Тому при обчисленні розміру таких виплат, відповідач був зобов`язаний урахувати суму додаткової винагороди, яку позивач отримував перед звільненням.
На підставі викладеного, суд доходить висновку, що під час визначення розміру грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, відповідачем протиправно не було враховано у складі грошового забезпечення позивача додаткову щомісячну винагороду, передбачену Постановою № 168, яку він отримував перед звільненням, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
З огляду на висновки суду про допущення протиправної бездіяльності відповідача та для належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснити перерахунок та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористану відпустку, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення із врахуванням сум додаткової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, враховуючи, що відповідачем не доволено правомірності вчинених ним дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 13, м. Харків, 61002, код 4010859) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління національної поліції в Харківській області щодо включення до складу місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого розрахована грошова компенсація за невикористану відпустку, додаткової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Зобов`язати Головне управління національної поліції в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану відпустку, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення із врахуванням сум додаткової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ольга ГОРШКОВА