КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

апеляційне провадження №22-ц/824/439/2026
справа №364/836/23

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.
суддів Желепи О.В., Соколової В.В.
за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 20 листопада 2024 року, ухвалене під головуванням судді Косович Т.П., дата складення повного рішення 29 листопада 2024 року,
у справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, Державної служби статистики України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра-транс-логістик», третя особа: Володарська селищна територіальна громада, про визнання електронних торгів та протоколу про результати електронних торгів недійсними, -

встановив:
1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання електронних торгів та протоколу про результати електронних торгів недійсними.
Вимоги позову мотивує тим, що 06 липня 2023 року Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській області проведені електронні торги будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , які порушують права позивача як власника вказаного приміщення, яке передано йому у власність Володарською районною державною адміністрацією на підставі договору міни від 02 грудня 2004 року.
Вказує, що між позивачем і Володарською районною радою Київської області досягнуто домовленості про обмін нерухомості: приватного нежитлового приміщення позивача ( АДРЕСА_2 ) на адміністративну будівлю Володарського відділу статистики (АДРЕСА_1). Обмін був погоджений Головним управлінням статистики в Київській області та узгоджений із Державною службою статистики України.
20 грудня 2003 року позивач передав своє приміщення до комунальної власності Володарського району на підставі договору дарування, що підтверджується актом приймання-передачі. Рішенням Володарської районної ради від 09 серпня 2005 року №140-21-IV прийнято це майно у спільну власність територіальних громад району, а позивачу гарантовано продаж Будівлі (АДРЕСА_1) за її оціночною вартістю у разі прийняття її до комунальної власності.
Позивач у рахунок цього передав своє приміщення та виконав додаткові зобов`язання, здійснив ремонт, передав меблі та оргтехніку на суму 20 124 грн. Загалом витрати позивача перевищили ринкову вартість будівлі більш ніж удвічі.
02 грудня 2004 року між позивачем та Володарською районною радою фактично укладено договір міни, який відповідно до частини 2 статті 220 ЦК України може бути визнаний судом дійсним, оскільки сторони узгодили всі істотні умови й виконали його частково.
Позивач з 2003 року користується будівлею, утримує її, сплачує комунальні послуги та підтримує належний технічний стан.
Постановою Київського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року у справі №810/2408/17 позов ОСОБА_1 до Володарської районної ради задоволено, проте рішення не виконано.
Позивач зазначає, що попри наявність договірних відносин та рішення суду, будівлю виставлено на продаж через електронні торги. Позивач про проведення торгів не був повідомлений, що суперечить статтям 659-661 ЦК України, якими передбачено обов`язок продавця повідомити про права третіх осіб на майно та відповідальність у разі відчуження майна у покупця.
Державна служба статистики України та інші відповідачі, знаючи про існування зобов`язань і судових рішень, умисно не повідомили учасників торгів та допустили продаж об`єкта, щодо якого існує спір про право власності.
Це порушує норми цивільного законодавства та права позивача як добросовісного набувача й фактичного володільця.
Позивач уважає, що він має право власності на спірне нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а дії відповідача є неправомірними з огляду на постанову Київського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року у справі № 810/2408/17, відповідно до якої зобов`язано Володарську районну раду передати з державної власності у власність територіальних громад приміщення по АДРЕСА_1 , з метою подальшого відчуження у власність позивача.
Мотивуючи наведеним, просить суд:
- визнати електронні торги нежитлового приміщення на АДРЕСА_1 від 06 липня 2023 року, що були проведені Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській Черкаській та Чернігівській областях недійсними;
- визнати недійсним протокол №SPO001-20230525-55300 від 06 липня 2023 року про результати електронних торгів Будівлі, яка знаходиться на АДРЕСА_1 , згідно якого переможцем повторно стало ТОВ "Іскра-транс-логістик".
2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 20 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що матеріалами справи не підтверджено того факту, що відповідачами під час проведення електронних торгів було порушено права позивача, оскільки позивачем не надано суду доказів, на підтвердження наявності у нього права власності на спірне майно.
Також суд вказав, що власником нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 є Державна служба статистики, а не позивач. Тобто, суд виходив з того, що у позивача відсутнє права власності на спірне майно, останній не довів обставин, на які він посилався, як на підставу своїх вимог, а також не надав доказів на підтвердження наявності порушень процедури реалізації майна, які могли вплинути на результати електронних торгів, тобто не довів порушення його прав і законних інтересів.
3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам у справі, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невірне застосування норм процесуального права.
Вказує, що Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області грубо порушено, а судом першої інстанції проігноровано норми пункту 3 частини 3 статті 26 Закону України "Про проведення електронних торгів державного та комунального майна".
Зазначає, що між НВК "Галеко" та відділенням ГУ статистики в Київській області 28 серпня 2004 року укладено договір оренди будівлі. Незважаючи на закриття вказаного відділення і компанії "Галеко", Державна служба статистики України та позивач і надалі виконують умови договору.
Вказує на обставину непроведення Державною службою статистики інвентаризації будівлі та її оцінки.
В порушення Закону України "Про проведення електронних торгів державного та комунального майна" Державною службою статистики України надано завідомо неправдиві дані про будівлю; регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській області фіктивно провів інвентаризацію державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та виготовлення технічної документації.
Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Тетіївського районного суду Київської області від 20 листопада 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким вимоги позову задовольнити.
4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
5. Позиція учасників справи.
Представник ТОВ "Іскра-транс-логістик" - адвокат Вербенко П.О. в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її необґрунтованість. Просив оскаржуване рішення залишити без змін.
Від представника Володарської селищної ради надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. При вирішенні питання за апеляційною скаргою покладається на розсуд суду.
В судове засідання скаржник не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. 27 січня 2026 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява про відкладення розгляду справи.
Вирішуючи питання за клопотанням скаржника про відкладення судового засідання, колегія суддів виходить із такого.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Аналіз статті 372 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Отже, з урахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду (див.: постанови Верховного Суду від 15 липня 2024 року у справі № 447/852/23, від 03 квітня 2025 року у справі №359/7536/23, від 19 березня 2025 року у справі № 450/678/21).
З матеріалів справи установлено, що 14 квітня 2025 року, 10 червня 2025 року, 08 вересня 2025 року, 04 листопада 2025 року від скаржника на адресу Київського апеляційного суду надходили клопотання про відкладення розгляду справи.
З огляду тривалість розгляду справи у провадженні, неодноразові клопотання скаржника про відкладення судового засідання та попередні відкладення розгляду справи, колегія суддів відповідно до статті 372 ЦПК України ухвалила відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки такі повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи, їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.
6. Позиція суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ТОВ "Іскра-транс-логістик" - адвоката Вербенка П.О., розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
7. Фактичні обставини справи, установлені судом.
Установлено, що 20 грудня 2003 року між ОСОБА_1 та Володарською районною радою в особі голови Володарської районної ради Міняйла І.В. укладено договір дарування нежитлового приміщення, за умовами якого ОСОБА_1 подарував Володарській районній раді в особі голови Володарської районної ради Міняйлу І.В. нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . Даний договір посвідчено нотаріусом (том 1 а.с. 9).
Матеріали справи містять копію договору міни від 02 грудня 2004 року між Володарською районною радою в особі її голови Міняйла І.В. та ОСОБА_1 , за умовами якого здійснюється обмін приміщення управління статистики по АДРЕСА_1, смт. Володарка, на приміщення з комп`ютерним обладнанням та меблями по АДРЕСА_2 . При цьому власником обох приміщень визначено сторону - 2 , тобто ОСОБА_1 . Договір нотаріально не посвідчений. (том 1 а.с. 8). 
Рішенням Володарської районної ради «Про надання згоди на прийняття до спільної власності територіальних громад Володарського району нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 » № 140-21-VI від 09 серпня 2005 року убачається, що на підставі заяви ОСОБА_1 надано згоду на безоплатне прийняття до спільної власності територіальних громад Володарського району від громадянина ОСОБА_1 належне йому на праві особистої власності нежитлове приміщення загальною площею 59 кв.м, вартістю 43 тис. грн за адресою: АДРЕСА_2 .
Крім цього, пунктом 3 вказаного рішення гарантовано ОСОБА_1 , що в разі прийняття до спільної власності територіальних громад приміщення Володарського районного відділу статистики за адресою: АДРЕСА_1 , йому буде продано вказане приміщення по оціночній вартості на момент продажу (том 1 а.с. 12).
Постановою Київського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року в справі № 810/2408/17 зобов`язано Володарську районну раду Київської області виконати рішення другої сесії двадцять четвертого скликання Володарської районної ради Київської області від 05.07.2002 року № 14-02-ХХIV «Про згоду на прийняття до спільної комунальної власності територіальних громад району приміщення районного відділу статистики» та рішення двадцять першої сесії четвертого скликання Володарської районної ради Київської області від 09.08.2005 року № 140-21-ІV «Про надання згоди на прийняття до спільної власності територіальних громад Володарського району нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 », а саме, вчинити дії, направлені на передачу з державної власності у власність територіальних громад Володарського району Київської області приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого відчуження у власність ОСОБА_1 (том 1 а.с.10-11).
З даних витягу з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно №340980287 від 31 липня 2023 року убачається, що власником нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності від 08 листопада 2011 року є Державна служба статистики України (том 1 а.с. 61).
Згідно даних довідки Головного управління статистики у Київській області від 09 березня 2016 року убачається, що адміністративне приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , дійсно перебуває на балансі Головного управління статистики у Київській області (том 1 а.с. 62).
Відповідно до даних листа Державної служби статистики України від 07 листопада 2017 року № 16-5-10/1174-17 Володарській районній раді повідомлено про розгляд рішення Володарської районної ради Київської області від 12 січня 2016 року №33-02 (ІІ-ІІ) та зазначено, що відповідно до статті 7 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» безоплатно з державної власності в комунальну можуть передаватись нерухоме майно для розміщення навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури та спорту, а також нерухоме майно для розміщення органів місцевого самоврядування за умови взяття органами місцевого самоврядування зобов`язання використовувати об`єкти за цільовим призначенням і не відчужувати в приватну власність (том 1 а.с. 97-98).
Згідно даних листа Державної служби статистики України від 12 січня 2018 року №16-5-10/41-18 убачається, що Володарській районній раді надано відповідь про неможливість продовжити роботу з приводу підготовки проекту акта КМУ про передачу у спільну власність територіальних громад будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням постанови Київського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року.
Відповідно до даних листа Державної служби статистики України Володарській районній раді № 16.5-07/331-20 від 17 лютого 2020 року убачається, що вказаним листом повідомлено про пропозицію Фонду державного майна включити будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , до переліку об`єктів, що підлягають приватизації (том 1 а.с. 100).
Рішенням Володарської районної ради Київської області від 12 січня 2016 року надано згоду на прийняття безоплатно з державної власності в спільну власність територіальних громад Володарського району об`єкта нерухомого майна - адміністративної будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , із зобов`язанням використовувати цю будівлю для розміщення органів місцевого самоврядування або розвитку мережі закладів соціальної спрямованості (том 1 а.с. 104).
На підставі рішення Володарської ради від 24 листопада 2017 року № 194-18-VII остання просить Державну службу статистики України вирішити питання передачі із державної власності до спільної власності територіальної громади Володарського району об`єкта нерухомого майна - будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , для використання її з метою розміщення інклюзивно-ресурсного центру (том 1 а.с. 110-111).
З даних листа № 02-10-01 від 02 січня 2018 року убачається, що Володарська районна рада Київської області просить повідомити Кабінет Міністрів України, уповноваженого управляти державним майном, МінФін, Фонд державного майна та Мінекономрозвитку, про те, що виконати рішення від 24.11.2017 року є неможливим з урахуванням постанови Київського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року № 810/2408/17 (том 1 а.с. 112).
Згідно даних листів Фонду державного майна України № 10-24-586 від 13 січня 2020 року та № 10-24-795 від 15 січня 2020 року убачається, що останній просить Державну службу статистики України та Кабінет Міністрів України розглянути питання передачі державного майна, яке не використовується Державною службою статистики України, до сфери управління Фонду державного майна з метою його подальшої приватизації (том 1 а.с. 116-117).
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 340980287 від 31.07.2023 року вбачається, що власником нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , є Державна служба статистики України (том 1 а.с. 61).
Наказом № 316-вс від 12 липня 2023 року Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях затверджено протокол про результати електронного аукціону № SPE001-UA-20230525-55300 з продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна - адміністративної будівлі загальною площею 297,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває на балансі Головного управління статистики у Київській області, який відбувся 05 червня 2023 року (том 1 а.с. 32)
Згідно даних протоколу про результати електронного аукціону № SPE001-UA-20230525-55300 від 05 червня 2023 року, проведеного Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях адміністративної будівлі загальною площею 297,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , переможцем є ТОВ «Іскра-Транс-Логістик» (том 1 а.с.32 зворот -33).
10 серпня 2023 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях та ТОВ "Іскра-Транс-Логістик" укладено договір №10/23 купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - окремого майна- адміністративної будівлі за адресою АДРЕСА_1 , за результатами електронного аукціону №SPE001-UA-20230525-55300 (том 1 а.с 34-36).
8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.
Частиною 1 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до частини 3 статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину.
Відповідно до частини 1 статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.
Відповідно до частини 4 статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів.
За правилами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно із частиною 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно із частиною 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина 1 статті 215 цього Кодексу).
Подібний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17.
У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі №668/5633/14-ц також викладено правовий висновок про те, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання торгів недійсними.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції в тій частині, що позивач на час проведення електронних торгів не був власником спірного майна, відтак не довів порушення його прав і законних інтересів.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 340980287 від 31.07.2023 власником нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , є Державна служба статистики України, доказів на спростування наведеного матеріали справи не містять.
Посилання скаржника на договір міни нерухомого майна від 2 грудня 2004 року колегія суддів відхиляє, оскільки згідно положень статей 657, 715 ЦК України такий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Згідно статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Позовних вимог в межах цієї справи про визнання судом такого договору дійсним у відповідності до вимог цивільного процесуального кодексу не заявлялось.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.
Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування судового рішення, колегією суддів не установлено. 
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 20 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 26 лютого 2026 року. 

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді О.В. Желепа

В.В. Соколова