ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2026 р. Справа № 910/13227/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Алданової С.О.
суддів: Корсака В.А. 
Євсікова О.О. 

розглянувши у письмовому провадженні заяву представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Деміївська 16" про ухвалення додаткового рішення у справі
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2025
у справі № 910/13227/24 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом ОСОБА_1 
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Деміївська 16"
про визнання незаконним рішення загальних зборів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач; ОСОБА_1 ; апелянт; скаржник) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Деміївська 16" (надалі - відповідач; заявник; ОСББ "Деміївська 16"; ОСББ) про визнання незаконним рішення, прийнятого на загальних зборах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Деміївська 16" проведених 18 липня 2024 року, згідно протоколу який складено 20 серпня 2024 року. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/13227/24. 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі № 910/13227/24 в позові відмовлено повністю.
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 10.07.2025 заяву ОСББ "Деміївська 16" задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ "Деміївська 16" 30 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу. 
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі № 910/13227/24 - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі № 910/13227/24 - залишено без змін. Судові витрати зі сплати судового збору, понесені стороною у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладено на ОСОБА_1 . 
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2025 у справі № 910/13227/24 - залишено без задоволення. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2025 у справі № 910/13227/24 - залишено без змін.
Представником ОСББ "Деміївська 16" подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу. В заяві відповідач просить стягнути з позивача витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 30 000 грн, наданої адвокатом по справі № 910/13227/24 в суді апеляційної інстанції. ОСББ зазначає, що понесені ним витрати на правничу допомогу є обґрунтованими та підтверджені відповідними доказами.
Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді між суддями від 06.08.2025, заява про ухвалення додаткового рішення в справі № 910/13227/24 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Корсак В.А., Євсіков О.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 прийнято до розгляду заяву представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Деміївська 16" щодо ухвалення додаткового рішення у справі № 910/13227/24 та поставлено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи. Запропоновано ОСОБА_1 надати письмові пояснення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення.
Про апеляційний розгляд заяви представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Деміївська 16" щодо ухвалення додаткового рішення сторони повідомлялись належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками від 03.03.2026 про доставку електронного документа до електронних кабінетів відповідача та представників сторін.
До апеляційного господарського суду від позивача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких ОСОБА_1 просить зменшити суму викладену в заяві представника ОСББ про стягнення витрат на правничу допомогу до 3 000 грн.
За змістом статті 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. 
Дослідивши матеріали справи, розглянувши докази, що долучені до матеріалів заяви про прийняття додаткового судового рішення, судова колегія дійшла висновку про наявність правових підстав для прийняття додаткової постанови про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, з огляду на наступне.
Згідно зі статтею 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин першої - третьої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Одночасно, за змістом частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Таким чином, за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при поданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
При цьому витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.
Визначення договору про надання правничої допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правничої допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання Глава 63 Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 ЦК України передбачає загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Водночас, згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 922/1948/19, від 12.08.2020 у справі № 916/2598/19, від 30.07.2019 у справі № 911/1394/18).
У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що: "Неврахування судом умов договору про надання правничої допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України".
Частинами першою та другою статті 30 названого вище Закону передбачено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У названій вище постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що: "Гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру, погодинної оплати. Ці форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правничої допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу".
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зауважила, що: "Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність". У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що чинне законодавство хоча і не містить визначення такого виду гонорару, як гонорар успіху, проте існує "гонорар успіху" як форма оплати винагороди адвокату, і визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди, як "гонорар успіху", що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.03.2024 у справі № 910/15787/21.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Подібна за своїм змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18. 
У постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що: «До правничої допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо».
На підставі долучених до матеріалів справи документів, апеляційним господарським судом встановлено, що на підтвердження понесених відповідачем судових витрат у матеріалах справи наявні наступні докази (завірені копії): договір № 11/11-2024 про надання правової допомоги від 11.11.2024, укладений між адвокатом Білицьким П.В. та ОСББ (замовник; клієнт); додаткова угода № 1 від 13.08.2025; рахунки № 2/25 від 13.08.2025 та № 3/25 від 08.12.2025, платіжні інструкції №№ 849, 951; детальний опис наданих послуг, виконаних адвокатом Білицьким П.В.
За умовами вказаного договору його предметом є надання Адвокатом правової допомоги Клієнту в Господарському суді м. Києва, Північному апеляційному господарському суді та Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду в справі № 910/13227/24. Вартість правової допомоги, що надається Адвокатом за договором клієнту в Господарському суді м. Києва при розгляді справи № 910/13227/24 складає 30 000,00 (тридцять тисяч) грн. Всі інші дії адвоката, оплачуються клієнтом додатково із розрахунку 4 000,00 грн (чотири тисячі) за одну робочу годину адвоката. Вартість правової допомоги, встановленої пунктом 4.1. договору, оплачується клієнтом на підставі складених і направлених адвокатом клієнтові рахунків, протягом 10 (десяти) робочих днів, що рахуються з дня останнього судового засідання, призначеного Господарським судом м. Києва у справі № 910/13227/24.
13.08.2025 адвокат та клієнт уклали додаткову угоду № 1, за умовами якої дійшли обопільної згоди доповнити статтю 4 Договору «Порядок розрахунків» пунктом 4.3. такого змісту: « 4.3. Вартість правової допомоги, що надається адвокатом за цим договором клієнту в Північному апеляційному господарському суді у справі № 910/13227/24, складається із розрахунку 4 000,00 (чотири тисячі) грн. за одну робочу годину адвоката. Кількість робочих годин адвоката, що необхідні для вчинення певних процесуальних дій, відображається у відповідних рахунках, які підлягають оплаті клієнтом протягом 3-х банківських днів з моменту їх отримання». 
Обсяг наданих адвокатом послуг складає: складання і подання до Північного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу Дремлюх Т.В., подану на рішення господарського суду м. Києва від 10.06.2025, ухваленого у справі № 910/13227/24 - 8 годин; складання і подання до Північного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу Дремлюх Т.В., подану на додаткове рішення господарського суду м. Києва від 10.07.2025, ухваленого у справі № 910/13227/24 - 2 години; складання і подання до Північного апеляційного господарського суду клопотання про розгляд справи № 910/13227/24 у закритому судовому засіданні - 1 година; підготування, прибуття та прийняття участі у судових засіданнях Північного апеляційного господарського суду зі справи № 910/13227/24, призначених до розгляду на 24.09.2025 о 09 год. 50 хв., та 24.09.2025 о 10 год. 00 хв - 2 години; підготування, прибуття та прийняття участі у судових засіданнях Північного апеляційного господарського суду зі справи № 910/13227/24, призначених до розгляду на 10.12.2025 о 10 год. 20 хв., та 10.12.2025 о 10 год. 30 хв., які фактично були відпрацьовані у судових засіданнях, що відбулися 23 лютого 2026 року - 2 години.
В свою чергу, позивачем до апеляційного господарського суду подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. В клопотанні Дремлюх Т.В. вказує, що детальний опис наданих послуг, виконаних адвокатом Білицьким П.В. при наданні правової допомоги відповідачу при апеляційному перегляді даної справи в Північному апеляційному господарському суді є надмірними витратами відповідача в рамках отримання правничої допомоги. Так, встановивши невідповідність заявлених ОСББ витрат на професійну правничу допомогу вимогам щодо співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, надавши оцінку доказам щодо понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; предметом спору та значенням справи для сторони, позивач заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката та просить частково задовольнити заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Деміївська 16» про ухвалення додаткового рішення та ухвалити рішення про стягнення з Дремлюх Т.В. на користь ОСББ 3 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/13227/24 за розгляд справи у Північному апеляційному господарському суді.
Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Колегія суддів, серед іншого, враховує, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
Колегія суддів також акцентує, що правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21. 
Як вказано колегією суддів касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19, висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчать про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.
Відповідна правова позиція Верховного Суду викладена також у постанові від 11.11.2021 у справі № 910/7520/20.
Також колегією суддів враховано правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, згідно якого стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах "Баришевський проти України", "Двойних проти України", заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У наведеному контексті судова колегія акцентує, що викладені відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу заперечення в межах оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі № 910/13227/24 по суті дублюють зміст відзиву на позов (а.с. 45 - 52 том. 1), поданого до суду першої інстанції. Крім того, правова позиція позивача у справі була незмінною та сформована ще при подачі позову до місцевого господарського суду.
Окрім цього, в межах відповідної категорії справ наявна стала судова практика, на яку ОСББ посилалось при подачі відзиву на позов, а надалі продублювало у відзиві на апеляційну скаргу.
У той же час, колегія суддів приймає до уваги й те, що відповідачем детальніше викладена власна правова позиція щодо суті спору та спірних правовідносин. 
Також судова колегія враховує, що аналогічні за змістом заперечення в частині апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2025 у справі № 910/13227/24 зазначені заявником у заяві від 13.06.2025 про ухвалення додаткового рішення (а.с. 118 - 120 том. 1), яка місцевим господарським судом задоволена.
З огляду на це судова колегія вважає, що час, витрачений представником відповідача на підготовку відзиву на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі № 910/13227/24 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2025 у цій справі не повною мірою відповідає обсягу наданих Адвокатом послуг та є надмірним, враховуючи, зокрема, складність справи та фактичні обставини, на яких вона ґрунтується.
У межах вказаного колегія суддів частково вважає обґрунтованими твердження Дремлюх Т.В. у відповідній площині заперечень останньої.
Щодо понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу за участь адвоката у судових засіданнях апеляційного господарського суду в розмірі 16 000,00 грн (при перегляді основного та додаткового рішень), то судова колегія звертає увагу, що в справі фактично проводилось чотири судових засідання: 03.11.2026 (тривалість 1 год 25 хв (з урахуванням часу перерви у зв`язку з повітряною тривогою) та 23.02.2026 (тривалість 25 хв.).
Сумарний час всіх судових засідань склав близько двох годин, а тому визначений в рахунках № 2/25 від 13.08.2025 та № 3/25 від 08.12.2025 розмір послуг адвоката за участь в судових засіданнях в сумі 8 000,00 грн, виходячи з однієї години роботи останнього, який шляхом прийняття участі в судових засіданнях по суті й надавав правничу допомогу клієнту за договором, є неспівмірним із фактичним часом судових засідань та обсягом правничої допомоги, вказаний в рахунках за участь адвоката в судових засіданнях. 
З цих підстав, колегія суддів частково приймає до уваги заперечення позивача у відповідній частині. 
У частині компенсації витрат на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн за складання і подання до Північного апеляційного господарського суду клопотання про розгляд справи № 910/13227/24 у закритому судовому засіданні, то враховуючи відмову судом апеляційної інстанції у вказаному клопотанні, такі витрати, з огляду на загальні правила розподілу судових витрат, на позивача не покладаються. 
На підставі викладеного вище, дослідивши надані відповідачем докази, встановивши фактичний обсяг наданих адвокатом послуг, з урахуванням критеріїв пропорційності та реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, з урахуванням клопотання позивача про зменшення розміру правничої допомоги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви відповідача та стягнення на його користь 16 000,00 грн (8 000 (послуги з підготовки відзивів на оскаржувані рішення) + 8 000 (участь у судових засіданнях щодо перегляду оскаржуваних рішень)) витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, що відповідатиме принципу співмірності таких витрат.
Отже, колегія суддів зазначає, що судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції стягуються з позивача на користь відповідача в сумі 16 000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 129, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -
УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Деміївська 16" про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Дремлюх Т.В. на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2025 у справі № 910/13227/24 - задовольнити частково.
2. Стягнути з Дремлюх Тетяни Василівни (адреса: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Деміївська 16" (адреса: 03039, м. Київ, буд. Деміївська, буд. 16; ідентифікаційний код - 45035871) судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції - 16 000 грн (шістнадцять тисяч гривень).
3. У задоволенні заяви у решті вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу, - відмовити.
4. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду.
5. Справу повернути до суду першої інстанції. 

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України. 

Головуючий суддя С.О. Алданова 

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков