ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року	Львів	Справа № 380/11987/24 пров. № А/857/26374/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Обрізко І.М., 
суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційні скарги Львівської митниці та Товариства з обмеженою відповідальністю «Іберсон Компонентс» на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року, прийняте суддею Качур Р. П., м. Львів у справі № 380/11987/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іберсон Компонентс» до Львівської митниці про скасування рішення,

встановив :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Іберсон Компонентс» (надалі – ТОВ, позивач) звернулося з адміністративним позовом до Львівської митниці (надалі – відповідач) про скасування рішення про коригування митної вартості товарів за №UA209000/2024/900069/1 від 26.01.2024 і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2024/000265.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 позов задоволено.
Представник позивача подала заяву (вх. № 68821 від 16.09.2024) про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у якій просить стягнути з Львівської митниці на користь ТОВ витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень 00 копійок шляхом винесення додаткового рішення у справі №380/11987/24.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 заяву задоволено частково. Стягнуто на користь ТОВ за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці 2000 (дві тисяч) грн 00 коп понесених витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні інших вимог заяви відмовлено.
Суд виходив з того, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Львівська митниця та ТОВ подали апеляційні скарги. 

Львівська митниця вважає, що судом першої інстанції ухвалено додаткове рішення з не відповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норми матеріального права та неповним з`ясуванням обставини, що мають значення для справи, а обставини, які мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими були недоведеними належними та допустимими доказами.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що сума, яку представник позивача просить відшкодувати як витрати позивача на професійну правничу допомогу взагалі не співмірні із даною категорією спору та із виконаною адвокатом роботою. Вважає, що заявлена до відшкодування вартість наданої позивачу послуги є значно завищеною у співвідношенні із складністю справи, а отже підлягає зменшенню, оскільки дана категорія справи не є складною, а написання позовної заяви не потребувало багато часу, для такого високого розміру гонорару.
Апелянт також звертає увагу, що у позовній заяві містяться загальні обґрунтування та посилання на норми закону без надання аналізу щодо того, як такі норми, на думку позивача, мають застосовуватись до правовідносин, що склались у даній справі. Тобто наведена адвокатом позивача у позовній заяві позиція є універсальною, висновки щодо застосування норм права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин фактично взяті із судової практики Верховного Суду на яку посилається позивач у позовній заяві та може бути використана й у інших справах практично без внесення змін до відповідних процесуальних документів.
Звертає увагу суду, що така послуга як аналіз документів є складовою частиною послуги підготовки позовної заяви та штучно виділена для збільшення розміру вартості правової допомоги.
Просить скасувати додаткове рішення суду в частині задоволених вимог та ухвалити нове рішення, яким зменшити суму витрат на правничу допомогу.

ТОВ «Іберсон Компонентс» вважає, що судом першої інстанції ухвалено додаткове рішення з не повним з`ясовано обставини, що мають значення для справи, не взято до уваги, що витрати на професійну правничу допомогу фактично були понесені позивачем та є співмірними із складністю справи та обсягом наданих послуг.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, і саме, через неправомірні дії відповідача, позивач був змушений звертатися за захистом своїх прав до суду та поніс додаткові витрати на адвокати для належного захисту своїх прав та інтересів. При цьому, понесені позивачем витрати є фактичними та підтверджуються актом приймання передачі від 12.07.2024 за Договором №01/02/24 від 05.02.2024; договором про надання правових послуг №01/02/24 від 05.02.2024 та платіжним дорученням №10322 від 17.07.2024.
Зазначає, що правова (правнича) допомога, яка надавалась адвокатом по договору про надання правових послуг, клієнтом отримана без застережень та зауважень. Понесені позивачем витрати є фактичними, оскільки оплачені в повному обсязі, документально підтверджені та доведені. При визначенні суми відшкодування позивач дотримався критерію реальності понесених витрат, встановлення їх дійсності та необхідності та критерію розумності їхнього розміру, що не було взято до уваги судом першої інстанції при винесенні додаткового судового рішення.
Просить скасувати додаткове судове рішення в частині відмови вимог та ухвалити нове рішення, яким заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката задовільнити повністю.

Львівською митницею не був поданий відзив на апеляційну скаргу ТОВ.
ТОВ «Іберсон Компонентс» подано до суду відзив на апеляційну скаргу Львівської митниці, у якому просить залишити її без задоволення.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що професійна правнича допомога ТОВ «Іберсон Компонентс» надавалась адвокаткою Стецьків Наталією Іванівною на підставі Договору № 01/02/24 про надання правової допомоги від 05 лютого 2024.
Згідно з п. 3.2 Договору розміру гонорару та оплати за надані послуги проводиться на підставі Акта приймання-передачі наданих послуг у розмірі, визначеному за домовленістю Сторін.
Як слідує з Акта виконаних робіт (приймання-передачі наданих послуг) за Договором № 01/02/24 від 05.02.2024, гонорар за правові послуги встановлюється у фіксованому розмірі - 9000,00 грн та включає в себе:
- консультація Клієнта щодо подання позовної заяви у спорі з Львівською митницею про скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900069/1 від 26.01.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/000265;
- аналіз документів та судової практики для подання позовної заяви в спорі з Львівською митницею про скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900069/1 від 26.01.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/000265;
- складання проекту заяви про надання додаткових документів та пояснень згідно ч. 8 ст. 55 МКУ до Львівської митниці;
- складання та скерування позовної заяви щодо скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900069/1 від 26.01.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/000265;
- складання відповіді на відзив Львівської митниці на позовну заяву ТОВ «Іберсон Компонентс» про скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/900069/1 від 26.01.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2024/000265 (справа № 380/11987/24).
Згідно частини п`ятої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої вказаної статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/WestAllianceLimited проти України», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно зазначив, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

Отже, наведеними вище правовими нормами встановлено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Суд першої інстанції в повній мірі дослідив надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу та враховуючи складність справи, керуючись критерієм реальності адвокатських витрат та розумністю їхнього розміру, конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, дійшов правильного висновку про зменшення розміру заявлених витрат з 9000 грн до 2000 грн.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що з врахуванням наведених вище критеріїв, співмірною із наданими адвокатом послугами на виконання умов договору про надання правничої допомоги є сума 2000 грн.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування додаткового рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційних скарг зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни додаткового рішення суду першої інстанції.
Судові витрати розподілу не підлягають виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційні скарги Львівської митниці та Товариства з обмеженою відповідальністю «Іберсон Компонентс» залишити без задоволення, додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року у справі № 380/11987/24, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. І. Шинкар