Справа №766/18877/25
н/п 1-кп/766/2259/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.03.2026 м.Херсон 

Херсонський міський суд Херсонської області у складі 
головуючого ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 , 
захисника ОСОБА_4 , 
обвинуваченого ОСОБА_5 , 
потерпілої ОСОБА_6 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12025231040001163, за обвинуваченням 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новий Буг Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, працездатного, з середньою спеціальною освітою, перебуває на обліка у лікаря нарколога, дітей на утриманні немає, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого 30.09.2025 Херсонським міським судом Херсонської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, 
ВСТАНОВИВ 

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення. 
18.09.2025 року близько 08:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в коридорі квартири АДРЕСА_2 , під час сварки з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, застосував до останньої фізичне насильство, а саме: схопив її правою рукою за волосся, внаслідок чого вона впала на коліна на підлогу. Після цього ОСОБА_5 наніс потерпілій, яка перебувала у положенні стоячи на колінах, один удар правою ногою по лівому коліну. 
Після того як ОСОБА_6 підвелася, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, взяв металеву трубу, що є частиною пилососа, та, утримуючи її в правій руці, наніс нею три удари по передпліччю правої руки потерпілої. 
У результаті своїх дій ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини ліктьової кістки, що відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а також синець зовнішньої поверхні колінного суглоба, що відноситься до легких тілесних ушкоджень. 
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, яке не є небезпечне для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. 

ІІ. Позиції сторін 
Прокурор у судовому засіданні вказав на доведеність винуватості ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні. Просив призначити обвинуваченому покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України, просив призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки та штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, які виконувати самостійно. Вирішити питання про речові докази та процесуальні витрати. 
ОСОБА_6 в судових дебатах також зазначила, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, де вона є потерпілою, доведена. Щодо міри покарання, яке має бути призначене ОСОБА_5 , поклалася на розсуд суду. 
ОСОБА_5 свою винуватість в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, від давання показань відмовився. 
Захисник просив при ухваленні вироку врахувати особу винного, який визнав свою вину, та на підставі ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без відбування покарання. Крім того, зазначив, що штраф, призначений обвинуваченому як покарання за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 30.09.2025, ОСОБА_5 сплачений, у зв`язку з чим, підстави для врахування такого покарання відсутні. 

ІІІ. Докази, досліджені судом на підтвердження вини та обставин вчинених кримінальних правопорушень. 
Винуватість ОСОБА_5 в умисному завданні ОСОБА_6 тілесного ушкодження середньої тяжкості, за встановлених судом обставин, підтверджується наступними доказами: 
-показаннями потерпілої ОСОБА_6 , відповідно до яких, обвинуваченого знає, раніше він зустрічався з її дочкою ОСОБА_7 , але вони припинили відносини. 17.09.2025 їй зателефонувала дочка ОСОБА_7 та попросила приїхати до неї, за адресою: АДРЕСА_3 , щоб вона допомогла вигнати з квартири ОСОБА_5 .. До дочки вона приїхала вранці 18.09.2025, на той час обвинуваченого в квартирі не було. Через якийсь час у двері квартири постукали, дочка пішла відчиняти двері, а вона пішла слідом за нею. На порозі був обвинувачений, намагався зайти до квартири, але вона одразу почала його виштовхувати. В приміщенні коридору (тамбуру), обвинувачений схопив її за волосся, внаслідок чого, не втримавшись, вона впала на коліна. Після, ОСОБА_5 вдарив її ногою по коліну. Вона почала кричати щоб викликали поліцію. Дочка допомогла їй підвестися. В цей час обвинувачений взяв трубу від пилососа, яка знаходилась там же в тамбурі, та тричі вдарив її по руці вказаною трубою. Потім обвинувачений пішов, а вона викликала поліцію та швидку допомогу. Зазначає, що після події обвинувачений вибачався перед нею; 
-показаннями свідка ОСОБА_7 , з яких вбачається, що вона раніше зустрічалася з обвинуваченим, останній проживав поряд з її будинком. У вересні 2025 року до неї прийшов обвинувачений, був п`яний та заснув у неї в квартирі. Вона зателефонувала матері ОСОБА_6 та попросила приїхати до неї щоб допомогла виставити обвинуваченого з квартири. Наступного ранку до неї приїхала потерпіла. Обвинувачений на той час залишив квартиру. Потім у двері квартири постукали, відчинивши, побачила, що на порозі був ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачений намагався зайти до приміщення квартири, але потерпіла почала його виштовхувати в коридор. ОСОБА_5 , висловлюючись нецензурною лайкою, схопив матір за волосся та потягнув її в тамбур, де вона впала на коліна. Обвинувачений наніс ОСОБА_6 один удар ногою по коліну. Потерпіла почала кричати, кликала на допомогу, але ніхто не прийшов. Вона допомогла ОСОБА_6 підвестися. В цей час обвинувачений взяв трубу від пилососа, яка стояла за дверями в коридорі, та тричі вдарив нею по руці потерпілої, після чого кинув трубу та пішов. Вони викликали поліцію та швидку допомогу оскільки мати відчувала біль у руці; 
-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 19.09.2025, з якого вбачається, що ОСОБА_6 повідомляє про вчинення відносно неї фізичного насильства ОСОБА_5 , а саме, що 18.09.2025 близько 08:20 год., він спричинив їй тілесні ушкодження; 
-протоколом огляду місця події від 19.09.2025, відповідно до якого, місцем огляду є територія тамбуру та квартири АДРЕСА_2 . Під час проведення огляду було виявлено та вилучено продовгуватий предмет, який складається з двох частин; 
-речовим доказом: продовгуватим предмет, який складається з двох частин; 
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.10.2025 за участю ОСОБА_6 , зі змісту якого вбачається, що потерпіла за загальними рисами обличчя впізнала обвинуваченого, якого знає як колишнього хлопця її дочки, який 18.09.2025 о 08:00 год., за адресою: АДРЕСА_3 , наніс їй тілесні ушкодження; 
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.10.2025 за участю ОСОБА_8 , зі змісту якого вбачається, що він за загальними рисами обличчя впізнав обвинуваченого, який 19.09.2025 при їх зустрічі повідомив, що вдарив металевою палицею від пилососу ОСОБА_6 ; 
-протоколами слідчих експериментів від 30.09.2025 за участю потерпілої ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 , які показала за яких обставин та яким чином обвинувачений наніс удари потерпілій, а саме ногою по коліну та трубою від пилососа по руці; 
-довідкою КНП «Херсонська міська клінічна лікарня імені Афанасія і Ольги Тропіних» Херсонської міської ради, з якої вбачається, що 19.09.2025 до медичного закладу звернулася ОСОБА_6 , у якої виявлено закритий перелом лівої ліктьової кістки та забій лівого колінного суглобу; 
-висновками судово-медичних експертиз №312 від 29.09.2025, №620/312МС від 27.10.2025, відповідно до яких, у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження: закритий перелом середньої третини лівої ліктьової кістки, синець зовнішньої поверхні лівого колінного суглобу, які виникли від дії тупими предметами, не виключно 18.09.2025 року. Закритий перелом середньої третини лівої ліктьової кістки відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я. Синець зовнішньої поверхні лівого колінного суглобу відноситься до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи характер та розташування тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , їх виникнення за обставин та способом, вказаними у протоколі допиту потерпілої, свідка ОСОБА_7 від 23.09.2025, та у протоколі проведення слідчого експерименту від 30.09.2025 за їх участі, не виключається. Виникнення усіх тілесних ушкоджень потерпілої при падінні з висоти власного зросту – виключається; 

ІV. Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення. 
Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Згідно з положеннями статті 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. (ст.86 КПК України)
За змістом ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат. Згідно з вимогами цієї статті доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Аналізуючи надані стороною обвинувачення докази суд дійшов висновку, що вони є належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України. 
Так, показання потерпілої, свідка, суд отримав усно, безпосередньо під час судового розгляду. Письмові докази також досліджувались судом безпосередньо.
Огляд місця події, зокрема, квартири АДРЕСА_2 , проведено слідчим зі згоди власника ОСОБА_6 .. 
Висновки експертиз проведенні на підставі постанов слідчого, уповноваженою особою, яка попереджена про кримінальну відповідальність, і вказані висновки відповідають вимогам ст.102 КПК України. 
Доводи захисника про те, що протокол впізнання особи за фотознімками за участю потерпілої не можна приймати до уваги як доказ, з тих підстав, що ОСОБА_6 тривалий час знає обвинуваченого, суд вважає безпідставними, оскільки сама по собі обізнаність потерпілої з особою обвинуваченого не виключає можливості проведення пред`явлення для впізнання та не впливає на належність такого доказу, якщо він отриманий у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом.
Порядок пред`явлення особи для впізнання визначений статтею 228 КПК України. Судом не встановлено порушення вказаного порядку під час проведення такої слідчої дії, а отже, доказ є допустимим.
Належність та допустимість інших доказів стороною захисту не оспорювалось.
Суд приймає та покладає в основу свого висновку про винуватість ОСОБА_5 показання потерпілої, свідка, дані протоколів слідчих експериментів за участю вказаних осіб, речовий доказ та висновки судово-медичних експертиз.
Вказані докази повністю узгоджуються як між собою, так і з іншими доказами у справі, та прямо вказують, що саме обвинувачений спричинив потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження. 
Характер дій обвинуваченого по відношенню до потерпілої вказує, що він мав реальну можливість усвідомлювати небезпечний характер своїх дій, передбачати їх наслідки та бажав або свідомо допускав їх настання, а отже діяв умисно.
Умисне спричинення потерпілій середньої тяжкості тілесного ушкодження утворює об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що сукупність досліджених судом достовірних доказів у своєму взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і він винуватий у вчиненні цього кримінального правопорушення. 
Разом з цим, викладене в обвинувальному акті формулюванні обвинувачення в частині посилання, що синець зовнішньої поверхні колінного суглоба у потерпілої призвів короткочасний розлад здоров`я не підтверджується висновками судово-медичних експертиз, у зв`язку з чим, така обставина підлягає виключенню з пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання. 
Обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання не встановлено. 
Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку. 

VІ. Мотиви призначення покарання 
Згідно зі ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. 
При обранні виду та розміру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу винного, який перебуває на обліку лікаря нарколога з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоідів. Синдром залежності», на обліку в психіатра не перебуває, протягом 2025 року неодноразово притягувався до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, на час вчинення кримінального правопорушення судимості немає, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та обставину, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку. 
З урахуванням особи винного, обставин справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 має бути призначено покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.122 КК України, у виді обмеження волі. Покарання у виді виправних робіт застосоване до обвинуваченого бути не може, оскільки він не має постійного місця роботи, а покарання у виді позбавлення волі не відповідатиме особі винного.
На думку суду, такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. 
Зі змісту частини першої статті 75 КК України вбачається, що суд, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. 
Суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 , який вчинив кримінальне правопорушення щодо особи похилого віку, не дав критичної оцінки своїм діям, неможливе без відбування покарання, у зв`язку з чим, клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України задоволенню не підлягає. 
Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 30.09.2025, який набрав законної сили 30.10.2025, ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Частиною першою статті 26 КВК України визначено, що засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
Відповідно до повідомлення органу пробації за №29/30/21/17778-25 від 11.12.2025, станом на 11.12.2025 ОСОБА_5 штраф не сплатив.
Доводи обвинуваченого, що штраф, який йому призначено вироком від 30.09.2025, ним сплачено одразу після ухвалення вироку є голослівними та спростовуються відомостями наданими органом пробації. 
Приписами статей 22, 26 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, суд з`ясовував в учасників судового провадження, чи бажають вони доповнити судовий розгляд. Разом з цим, сторона захисту таким правом не скористалася, жодних клопотань про доповнення до судового розгляду, зокрема, щодо надання суду підтвердження про сплату штрафу, не надавала. 
Оскільки обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення до постановлення вироку Херсонського міського суду Херсонської області від 30.09.2025, остаточне покарання йому має бути призначено за правилами ч.4 ст.70 КК України.

VIІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд. 
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. 
На підтвердження процесуальних витрат у кримінальному провадженні прокурором надано довідку про вартість експертизи №СЕ-19/122-25/5760-Д від 22.10.2025, з якої вбачається, що такі витрати становлять 3565 грн. 60 коп. .
Разом з цим, стороною обвинувачення висновок експерта №СЕ-19/122-25/5760-Д, суду не надавався, у зв`язку з чим, такий доказ судом не досліджувався та не враховувався при ухваленні рішення.
За таких обставин суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для стягнення з обвинуваченого витрат на проведення зазначеної експертизи, оскільки сам по собі розрахунок її вартості без надання та дослідження відповідного висновку експерта не підтверджує необхідності та факту використання такого доказу у кримінальному провадженні.
Речовий доказ, дві металеві труби (труба від пилососу), які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області, та не мають ніякої цінності, відповідно до п.4 ч.9 ст.100 КПК України, необхідно знищити. 
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, 

У Х В А Л И В 

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки. 
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 30.09.2025 року більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_5  покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
Початок строку відбування покарання обчислювати з дня прибуття ОСОБА_5 до виправного центру.
Процесуальні витрати в сумі – 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок віднести на рахунок держави.
Речовий доказ: дві металеві труби - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Херсонський міський суд Херсонської області, протягом тридцяти днів з дня??його проголошення. 
???? ??? Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
??????? Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. ?????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????????? 

Суддя	ОСОБА_1