ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 568/1401/24
Провадження № 1-кп/568/18/26

"01" квітня 2026 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радивилів кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024181210000201 від 06.08.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх осіб та осіб непрацездатного віку, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2024р., точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 тимчасово проживаючи у будинку за місцем проживання ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 , виявивши, що у гаманці, який лежав під подушкою на ліжку у житловій кімнаті грошові кошти, маючи корисливий умисел на таємне викрадення вказаних грошових коштів, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на особисте збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись тимчасовою відсутністю власника майна, а також переконавшись у тому, що його неправомірні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, в умовах воєнного стану, викрав із гаманця грошові кошти на загальну суму 5 000,00 грн., що належать ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Окрім цього, ОСОБА_5 у травні 2024 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, прийшовши у господарство за місцем проживання ОСОБА_7 ,, що за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись у відсутності власника майна, пройшовши через двері до житлового будинку ОСОБА_7 , виявивши на шафі у житловій кімнаті у сумці грошові кошти ОСОБА_7 , маючи корисливий умисел на крадіжку грошових коштів в сумі 7 000,00 грн., реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на особисте збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись тимчасовою відсутністю власника майна, а також переконавшись у тому, що його неправомірні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, викрав із сумки грошові кошти в сумі 7 000,00 грн., що належать ОСОБА_7 , після чого покинув місце події, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.
Також, ОСОБА_5 у травні 2024 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, прийшовши у господарство за місцем проживання ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись у відсутності власника майна, знаючи, що грошові кошти ОСОБА_7 , знаходяться на шафі у житловій кімнаті у сумці, маючи корисливий умисел на крадіжку грошових коштів, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на особисте збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись тимчасовою відсутністю власника майна, а також переконавшись у тому, що його неправомірні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, викрав із сумки грошові кошти в сумі 9 000,00 грн., що належать ОСОБА_7 , після чого покинув місце події, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.
Окрім цього, ОСОБА_5 у травні 2024 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, прийшовши у господарство за місцем проживання ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись у відсутності власника майна, знаючи, що грошові кошти ОСОБА_7 , знаходяться на шафі у житловій кімнаті у сумці, маючи корисливий умисел на крадіжку грошових коштів, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на особисте збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись тимчасовою відсутністю власника майна, а також переконавшись у тому, що його неправомірні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, викрав із сумки грошові кошти в сумі 8 000,00 грн., що належать ОСОБА_7 , після чого покинув місце події, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.
Окрім цього, ОСОБА_5 у травні 2024 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, прийшовши у господарство за місцем проживання ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись у відсутності власника майна, знаючи, що грошові кошти ОСОБА_7 , знаходяться на шафі у житловій кімнаті у сумці, маючи корисливий умисел на крадіжку грошових коштів, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на особисте збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись тимчасовою відсутністю власника майна, а також переконавшись у тому, що його неправомірні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, викрав із сумки грошові кошти в сумі 8 000,00 грн., що належать ОСОБА_7 , після чого покинув місце події, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.
Окрім цього, ОСОБА_5 у травні 2024 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, прийшовши у господарство за місцем проживання ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 , проникнувши до житлового будинку через вхідні двері, виявивши під матрацом на ліжку у житловій кімнаті папку фіолетового кольору, у якій знаходились грошові кошти ОСОБА_7 ,, маючи корисливий умисел на крадіжку вказаних грошових коштів, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на особисте збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись тимчасовою відсутністю власника майна, а також переконавшись у тому, що його неправомірні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, викрав із папки, що лежала під матрацом на ліжку у кімнаті, грошові кошти в сумі 9 000,00 грн., після чого покинув місце події, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.
Окрім цього, ОСОБА_5 на початку червня 2024 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, прийшовши у господарство за місцем проживання ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 , проникнувши до житлового будинку через вхідні двері, знаючи, що грошові кошти ОСОБА_7 зберігаються у папці під матрацом на ліжку в житловій кімнаті, маючи корисливий умисел на крадіжку вказаних грошових коштів, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на особисте збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись тимчасовою відсутністю власника майна, а також переконавшись у тому, що його неправомірні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, викрав із папки, що лежала під матрацом на ліжку у кімнаті, грошові кошти в сумі 9 000,00 грн., після чого покинув місце події, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, претензій до обвинуваченого немає, матеріальна та моральна шкода їй була відшкодована в повному обсязі. 
Представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні, у зв`язку із добровільним відшкодуванням обвинуваченим матеріальної і моральної шкоди потерпілій, просила позовні вимоги потерпілої залишити без розгляду та не розглядати їх.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих органом досудового розслідування злочинах, викладених в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що протягом квітня-червня 2024р., маючи вільний доступ до житлового будинку потерпілої ОСОБА_7 , оскільки раніше проживав у неї, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , знаючи, де потерпіла зберігає грошові кошти, неодноразово, з корисливих мотивів, таємно, поки потерпіла була відсутня у будинку, викрадав гроші та витрачав на свої потреби. Всього викрав грошових коштів на загальну суму 55 000,00 грн. Свою поведінку засуджує, щиро кається, просить надати шанс виправитися, не позбавляти його волі, матеріальну та моральну шкоду потерпілій відшкодував протягом судового розгляду добровільно в повному обсязі. 
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів, характеризуючих його особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинах, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 за ч.4 ст. 185 КК України за приписами ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Обставиною, яка пом`якшує обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування шкоди.
Обставини, які обтяжують обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, відповідно до ст. 67 КК України відсутні.
З урахуванням наведеного, а також особи обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, суд приходить до висновку про призначення покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч.4 ст. 185 КК України. 
Ураховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, беручи до уваги характер і ступень небезпечності для суспільства вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, повне відшкодування потерпілій матеріальної та моральної шкоди, відсутність претензій з боку потерпілої, суд вважає за доцільне надати обвинуваченому можливість виправитися без відбування покарання в місцях позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень у майбутньому.
По кримінальному провадженню процесуальні витрати відсутні. 
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
На підставі ст.ст. 50, 65 КК України, та керуючись ст. 100, 349, 367-368, 370-371, 373-376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: 
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку суду. 
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 не обирати.
Речові докази: скляну банку ємністю 2 літра, у якій зберігалося сало, скляну банку ємністю 3 літра частково наповнену салом та пластикову пляшку ємністю 5 літрів із вмістом олії, передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 - залишити у володінні останньої.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя            ОСОБА_1