Справа № 585/172/25 
Номер провадження 1-кп/585/141/26 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 
секретаря ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12024200470001022 від 05.12.2024 року та за 12025200470000537 від 10.07.2025, відносно :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, має сина 10 років на у триманні, офіційно не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, 
по обвинуваченню у вчиненні кримінальних првопорушень, передбачених ст. 389-2, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, 
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_5 

В С Т А Н О В И В :
21.05.2024 постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 183-1 КУпАП (несплата аліментів) і накладено на нього адміністративне стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин. 
Так, 11.06.2024 до Роменського РС № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області (далі – Центр пробації) надійшла постанова Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21.05.2024 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин. Цього ж дня останнього було поставлено на облік та направлено виклик про явку до Центру пробації на 21.06.2024, проте останній не з`явився. 
Далі, 24.06.2024 за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , направлено виклик про явку до Центру пробації на 04.07.2024, але ОСОБА_3 в призначений день не з`явився. 
06.08.2024 ОСОБА_3 був доставлений працівниками поліції до Центру пробації, де з ним було проведено бесіду виховного характеру, роз`яснено умови та порядок відбування стягнення у виді суспільно-корисних робіт, а також положення ст.ст. 183-2, 325-4 КУпАП та ст. 389-2 КК України, під підпис, а також вручено направлення на відбування суспільно-корисних робіт до УЖКГ РМР. Відповідно до розпорядження УЖКГ РМР №47 від 07.08.2024, ОСОБА_3 був прийнятий на відбування призначених 120 годин суспільно-корисних робіт, та направлено для відбування покарання до КП «ККП`РМР.
Згідно наказу КП «ККП`РМР №44 від 07.08.2024, ОСОБА_3 прийнято для відбування суспільно корисних робіт, установлено режим виконання робіт та закріплено за ним відповідальну особу. До відбування покарання відповідно до розробленого КП «ККП» РМР графіка №496 відбування стягнення у виді суспільно корисних робіт на серпень 2024 року, ОСОБА_3 повинен був приступити з 09.08.2024 року та мав відбути 120 годин робіт з 8:00 год. по 17:00 год. кожного дня, крім вихідних, по 8 годин в день відповідно.
12.08.2024 з метою контролю за додержанням порушником порядку та умов відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт, було здійснено контрольну перевірку виконання стягнення, в ході якої встановлено, що ОСОБА_3 відсутній за визначеним у графіку місцем роботи, про що був складений відповідний акт перевірки, про поважні причини не явки відповідальну особу не повідомив.
14.08.2024 за ухилення від відбування суспільно-корисних робіт, а саме неприбуття ОСОБА_3 до місця виконання суспільно-корисних робіт протягом двох днів, відносно останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 183-2 КУпАП.
25.09.2024 постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб.
13.11.2024 ОСОБА_3 було доставлено працівниками поліції до Центру пробації, де його повторно було ознайомлено з порядком та умовами відбування стягнення у виді суспільно корисних робіт, та попереджено, що у разі повторного ухилення від відбування суспільно корисних робіт відносно нього за злісне ухилення від відбування суспільно корисних робіт будуть направлені матеріали до правоохоронних органів за ст.389-2 КК України для притягнення його до кримінальної відповідальності. В цей же день йому повторно було видано направлення на відбування суспільно корисних робіт до УЖКГ РМР. Відповідно до розпорядження УЖКГ РМР №53 від 15.11.2024, ОСОБА_3 був прийнятий на відбування призначених 120 годин суспільно-корисних робіт, та направлено для відбування покарання до КП «ККП`РМР.
Згідно наказу КП «ККП» РМР № 57 від 15.11.2024, ОСОБА_3 прийнято для відбування суспільно корисних робіт, установлено режим виконання робіт та закріплено за ним відповідальну особу. До відбування покарання ОСОБА_3 повинен був приступити з 18.11.2024та мав відбути 120 годин робіт з 8:00 год. по 17:00 год. кожного дня, крім вихідних, по 8 годин в день відповідно, проте без поважних причин не приступив до відбування суспільно- корисних робіт.
21.11.2024 з метою контролю за додержанням порушником порядку та умов відбування адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт, було здійснено контрольну перевірку виконання стягнення, в ході якої встановлено, що ОСОБА_3 відсутній за визначеним у графіку місцем роботи, про що був складений відповідний акт перевірки, про поважні причини не явки відповідальну особу не повідомив.
Станом на 04.12.2024 ОСОБА_3 з призначеного йому стягнення у вигляді 120 (сто двадцяти) годин суспільно-корисних робіт не відпрацював жодної.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 в період з01.01.2024 по 04.12.2024 на лікуванні в КНП «Роменській ЦРЛ» РМР та КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» не перебував, за медичною допомогою до медичних установ не звертався. Про причини неявки на відбування суспільно-корисних робіт, їх поважність, відповідальну особу не повідомляв.
ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим з порядком та умовами відбування призначеного судом стягнення, письмово попереджений про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від відбування суспільно-корисних робіт, будучи особою, яку вже було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ст. 183-2 КУпАП, діючи умисно на шлях виправлення не став, без поважних причин злісно ухилявся від відбуття адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт.
Також наприкінці весни 2024 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 у невстановленому мисливському магазині м. Суми, у невстановленої особи придбав сигнальний (стартовий) пістолет EkolSpecial 99 RevII, cal 9 mmP.P.K. № НОМЕР_1 . В подальшому, ОСОБА_3 вирішив здійснити його переробку шляхом заглушення газовідвідних отворів на правій та лівій стінках ствола та іншої переробки чи обробки ствола саморобним способом.
Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, яке полягало у порушенні наказу МВС України № 622 від 21.08.1998 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», та постанови № 576 KM України від 12.10.1992 «Про затвердження положення про дозвільну систему», передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконну переробку вогнепальної зброї, ОСОБА_3 , у червні 2025 року, більш точної дати та часу встановити в ході досудового розслідування не вдалося,перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , попередньо знайшовши онлайн-інструкцію в мережі інтернет, попередньо знявши затвор, за допомогою тисків, затиснув ствол зброї, та використовуючи металеве свердло, здійснив розточування та заглушення газовідвідних отворів на правій та лівій стінках ствола, таким чином незаконно переробивши сигнальний (стартовий) пістолет EkolSpecial 99 RevII, cal 9 mmP.P.K. № НОМЕР_1 , на вогнепальну зброю, яка відповідно до висновку судової балістичної експертизи від 16.07.2025 № СЕ-19/119-25/11490-БЛ, є вогнепальною зброєю, виготовленою промисловим способом із подальшим заглушенням газовідвідних отворів на правій та лівій стінках ствола та іншої переробки чи обробки ствола саморобним способом, придатний до проведення пострілів патронами роздільного заряджання «холостий патрон калібру 9 мм Р.А. + снаряд», перебуває у працездатному стані.
Окрім того, у червні 2025 року, більш точної дати та часу встановити в ході досудового розслідування не вдалося, ОСОБА_3 , завершивши переробку належного йому сигнальний (стартовий) пістолет EkolSpecial 99 RevII, cal 9 mmP.P.K. № НОМЕР_1 , який набув властивостей вогнепальної зброї та став придатний для проведення пострілів патронами роздільного заряджання «холостий патрон калібру 9 мм Р.А. + снаряд», та достовірно знаючи, що вказаний пристрій є вогнепальною зброєю, вирішив його в подальшому зберігати за місцем свого проживання, час від часу беручи його з собою.
Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, яке полягало у порушенні наказу МВС України № 622 від 21.08.1998 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», та постанову № 576 KM України від 12.10.1992 «Про затвердження положення про дозвільну систему», передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне зберігання вогнепальної зброї, не маючи передбаченого законом дозволу, ОСОБА_3 почав зберігати перероблену вогнепальну зброю за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , час від часу беручи його з собою, покидаючи помешкання, без передбаченого законом дозволу.
Продовжуючи реалізацію вищевказаного умислу, спрямованого на носіння вогнепальної зброї, 10.07.2025 близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_3 прямував по вул. 8 Березня в м. Ромни Сумської області, рухаючись від місця свого проживання, тримаючи при цьому вищевказаний пістолет у власному рюкзаку, де був зупинений працівником поліції.
Під час спілкування з поліцейським, на запитання останнього, про наявність заборонених речей, ОСОБА_3 , усвідомлюючи що його дії направлені на незаконне носіння вогнепальної зброї будуть викриті працівником поліції, повідомив, що у власному рюкзаку він зберігає пістолет.
10.07.2025 в період часу з 15 год. 52 хв. по 17 год. 28 хв., в ході проведення огляду місцевості, на узбіччі дороги, по вул. 8 Березня в м. Ромни, Сумської області, поблизу входу до подвір`я №15а, в присутності двох понятих, ОСОБА_3 , дістав з власного рюкзака, що був при ньому, предмет, зовні схожий на пістолет.Даний предмет було вилучено працівниками поліції.
Відповідно до висновку судової балістичної експертизи від 16.07.2025 № СЕ-19/119-25/11490-БЛ, пістолет, вилучений 10.07.2025 в ході проведення огляду на відкритій ділянці місцевості, навпроти входу на територію подвір`я в АДРЕСА_3 , у громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є вогнепальною зброєю. Наданий пістолет є коротко ствольним гладко ствольним пістолетом переробленим із сигнального (стартового) пістолета EkolSpecial 99 RevII, cal 9 mmP.P.K. № НОМЕР_1 . Пістолет виготовлений промисловим способом із подальшим заглушенням газовідвідних отворів на правій та лівій стінках ствола та іншої переробки чи обробки ствола саморобним способом. Пред`явлений пістолет придатний до проведення пострілів патронами роздільного заряджання «холостий патрон калібру 9 мм Р.А. + снаряд». Наданий пістолет перебуває у працездатному стані. Пістолет перероблений саморобним способом для можливості проведення пострілів снарядом.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні за ст. 389-2, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України визнав повністю, не заперечував проти обмеження судом обсягу дослідження доказів та фактичних обставин справи його допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо його особи.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальними правопорушеннями, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушенням та його наслідками, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив обставини, викладені в обвинувальних актах, надав суду показання про те, що він дійсно без поважних причин ухилився від відбуття адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт. При цьому просив врахувати, що заборгованість по аліментах колишній дружині він виплатив повністю та надалі намагається не допускати зволікання із їх виплатою, а на той час легковажно розраховував, що не настане наслідків кримінальної відповідальності. Також підтвердив, що він придбав сигнальний (стартовий) пістолет та переробив його саморобним способом у бойовий, по відео, яке знайшов на ютуб-каналі в інтернеті, який надалі носив та зберігав при собі. Крім того йому було відомо, що за незаконне носіння та зберігання зброї може бути кримінальна відповідальність. У вчиненому щиро розкаявся і просив призначити йому покарання не пов`язане із реальним позбавленням волі, так як зараз він чекає відношення від військової частини для поновлення на військовій службі. 
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати: за ст. 389-2 КК України, як злісне ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт; за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу; за ч. 1 ст. 263-1 КК України, як незаконна переробка вогнепальної зброї.
Положеннями ст. 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить з того, що ним вчинено кримінальні правопорушення, які у відповідності до ст. 12 КК України є нетяжким злочином (ст. 389-2 КК України), тяжким злочином (ч. 1 ст. 263-1 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України), дані про особу обвинуваченого свідчать про те, що в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, розлучений, має на утриманні сина 10 років, має статус УБД (зі слів), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколого під наглядом не перебуває.
Згідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання винного, судом визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
За сукупністю вказаних обставин, ураховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції статей КК України, за якими останній визнаний винним, у виді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
У той же час суд, виходячи із фактичної тяжкості вчинених ОСОБА_3 злочинів, зокрема, характеру його діянь, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети злочинів, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення злочинів, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням обвинуваченим злочинів, і характеризують поведінку останнього після вчинення злочину, враховуючи індивідуальні властивості обвинуваченого, зокрема його вік, стан здоров`я, міцні соціальні зв`язки, спосіб життя та сукупність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, приходить до висновку, що вищенаведене істотно знижує фактичну ступінь тяжкості вчиненого злочину і вказує на незначний ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість його виправлення без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом у відповідності до ст. 76 КК України обов`язків.
07.01.2025 слідчим суддею Роменського міськрайонного суду Сумської області відносно ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 27.02.2025 та 12.08.2025 слідчим суддею Роменського міськрайонного суду Сумської області відносно ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 27.09.2025. Однак, оскільки після 27.02.2025 та після 27.09.2025 застосований відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не продовжувався, суд вважає його таким, що припинив свою дію, а отже на теперішній час будь-які запобіжні заходи відносно обвинуваченого не застосовані.
Судові витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з винної особи на користь держави.
Питання речових доказів вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374, 395, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних првопорушень, передбачених ст. 389-2, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України та призначити йому покарання:
- за ст. 389-2 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
- за ч. 1 ст. 263 КК України – у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
- за ч. 1 ст. 263-1 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 2 (два) роки, якщо протягом указаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого такі обов`язки:
1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на засудженого обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави за проведення судової балістичної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/119-25/11490-БЛ від 16.07.2025) 3565,60 грн. та за проведення судової вибухово-технічної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/119-25/11696-БЛ від 24.07.2025) 2674,20 грн., що разом становить 6239 (шість тисяч двісті тридцять дев`ять) грн. 80 коп.
Речові докази: 
- перероблений пістолет EkolSpecial 99 RevII, cal 9 mmP.P.K. № НОМЕР_1 з магазином, протирка з каналу ствола та контрольний зразок;
- верхня частина корпуса ручної гранати «Ф-1» з металевою трубкою на місці запалу, та три фрагменти корпусу, 
що передані на відповідальне зберігання до камери речових доказів Роменського РВП ГУНП в Сумській області - знищити. 
Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги до Роменського міськрайонного суду Сумської області.
Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_7