ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
22.04.2026	Справа № 910/14898/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Лиськова М.О. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу
За позовом Державного підприємства "Добропіллявугілля-видобуток"
бульв. Шевченка, 2, м. Добропілля(з), Донецька обл., Покровський р-н, 85001
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМКОНСТРУКЦІЯ- 2000" вул. Дегтярівська, 21А, оф 107, м. Київ, 04119
про стягнення 805 100,00 грн. 

ВСТАНОВИВ:
Державне підприємство "Добропіллявугілля-видобуток" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМКОНСТРУКЦІЯ-2000" про збитків у розмірі 805 100,00 грн. яка складається з суми втраченого податкового кредиту.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2025 позовну заяву залишено без руху, надано час на усунення недоліків.
11.12.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.12.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/14898/25 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Даною ухвалою, суд у відповідності до ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.
Означену ухвалу, направлено відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак поштове відправлення № R067067318681 повернуто до суду з посиланням на закінчення встановленого терміну зберігання.
Отже відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №910/14898/25 однак своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.
У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).
Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.
Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.
Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.
При цьому судом враховано, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).
Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).
Враховуючи зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Між ДП «Добропіллявугілля-видобуток» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМКОНСТРУКЦІЯ-2000» (Виконавець) укладено договір N? 960-23 ШУД_ від 08.08.2023р. про надання послуг з ремонту і технічного обслуговування. Як вбачається з специфікації до договору N 960-23 ШУД_ від 08.08.2023р., загальна сума наданих послуг складає 11 244 000,00 грн. Виконавцем надано послуги у повному обсязі, а Замовник здійснив їх оплату. 
Проте, Виконавцем не проведено реєстрацію податкової накладної за даними подіями.
Враховуючи, що Замовником здійснено часткову оплату (не на всю суму), що підтверджується платіжною інструкцією №5475 від 13.12.2023 р. - 200 000,00 грн. (частково сплачено борг за актом наданих послуг № 2 від 27.11.2023 р , інша частина 144 600,00 грн, пішла на передплату в рахунок акту № 4 від 23 грудня 2023 року, Виконавець склав податкову накладну на суму часткової оплати 144 600,00 грн., по правилу першої події, отже при наданні послуг згідно акту № 4 від 23 грудня 2023 року, Виконавець повинен був скласти податкову накладну на загальну суму 424 800,00 грн, (в тому числі ПДВ 70 800 грн.) Як вбачається з квитанції від 26 вересня 2024 року, реєстрація податкової накладної № 8 від 23.12.2023 на суму 424 800,00 грн - зупинена.
Як вказує позивач, відповідачем не вчинено дій спрямованих на здійснення реєстрації податкової накладної протягом встановленого строку, що позбавило позивача права на отримання податкового кредиту. 
Тобто бездіяльність відповідача призвела до завдання позивачу збитків у розмір неотриманого податкового кредиту, у зв`язку з не проведенням реєстрації податкової накладної № 8 від 23.12.2023 на суму 424 800,00 грн (ПДВ 70 800 грн.).
Після цього Виконавцем надано послуги на суму 1 018 200,00 грн., що підтверджує акт наданих послуг № 5 від 30.12.2023- це перша подія, після якої у Виконавця виник обов`язок зареєструвати податкову накладну. 
В свою чергу, Замовник розрахувався за наданні послуги (Борг за поставлену продукцію (424 800,00 +1 018 200,00) - оплата послуг (377 500,00 + 47300,00 + 500000,00 + 50 000,00 + 207 200,00грн: Платіжна інструкція № 5606 від 04.01.2024 - 377 500,00 грн.; Платіжна інструкція № 5615 від 16.01.2024 - 47300,00 грн.; Платіжна інструкція № 5799 від 01.02.2024 - 500000,00 грн.; Платіжна інструкція № 7896 від 07.10.2024 - 50 000,00 грн.; Платіжна інструкція № 7491 від 07.10.2024 - 261 000,00 грн.; Платіжна інструкція № 8057 від 30.10.2024- 207 200,00грн.
За твердженням позивача, що належними та допустимими доказами не спростовано відповідачем, Виконавець не провів реєстрацію податкової накладної на суму 1 018 200,00 грн, внаслідок чого Замовнику завдано збитків у розмірі суми ПДВ - 169 700 грн.
Замовник здійснив часткову передплату, що підтверджується: Платіжна інструкція№ 8204 від 15.11.2024- 300 000,00 грн.; Платіжна інструкція № 8233 від 19.11.2024- 500 000,00 грн.; Платіжна інструкція № 8267 від 22.11.2024- 500 000,00грн.; Платіжна інструкція № 8293 від 25.11.2024- 393 800,00грн.; Отже на вказані суму передплати, Виконавець повинен був зареєструвати податкові накладні за правилом першої події, однак цього не зробив Після цього Виконавцем надано послуги на суму3 387 600,00, що підтверджує акт наданих послуг № 6 від 06.12.2024 р Надані послуги 3 387 600,00 - часткова передоплата (300 000,00 + 500 000,00 + 500 000,00 + 393 800,00) = неоплачені послуги 1 693 800,00 грн. (на зазначену суму Виконавець повинен зареєструвати податкову накладну, з урахуванням сум, які відображенні в податкових накладних на дату здійснення передоплати.
У зв`язку з не здійсненням реєстрації податкових накладних: На суму 300 000,00 грн (ПДВ 50 000 грн.) - Платіжна інструкція№ 8204 від 15.11.2024 На суму 500 000,00 грн. (ПДВ 83 333,33 грн.) - Платіжна інструкція № 8233 від 19.11.2024 На суму 500 000,00грн. (ПДВ 83 333,33 грн.) - Платіжна інструкція № 8267 від 22.11.2024 На суму 393 800,00грн (ПДВ 65 633,33 грн.) - Платіжна інструкція № 8267 від 22.11.2024 На суму 1 693 800,00 грн. (ПДВ 282 300,00 грн.) - акт наданих послуг № 6 від 06.12.2024.
Позивачу завдано шкоди у розмір податку на додану вартість Замовник проводить остаточний розрахунок що підтверджується платіжними інструкціями: Платіжна інструкція №77 від 14.01.2025 р. - 300 000,00 грн.; Платіжна інструкція №121 від 15.01.2025 р. - 300 000,00 грн.; Платіжна інструкція №244 від 22.01.2025 р. - 500 000,00 грн.; Платіжна інструкція №171 від 28.01.2025 р. - 300 000,00 грн.; Платіжна інструкція №315 від 05.02.2025 р. - 293 800,00 грн..
Звертаючись до суду позивач вказує, що відповідачем не вчинено дій спрямованих на здійснення реєстрації податкової накладної протягом встановленого строку, позивач позбавляється права на отримання податкового кредиту: не проведенням реєстрації податкової накладної № 8 від 23.12.2023 на суму 424 800,00 грн (ПДВ 70 800 грн.) - зупинена реєстрація не проведено реєстрацію податкової накладної на суму 1 018 200,00 грн, (ПДВ - 169700 грн.) - відсутня зареєстрована податкова накладна, що підтверджує запит щодо зареєстрованих податкових накладних не проведено реєстрацію податкової накладної на суму 300 000,00 грн (ПДВ 50 000 грн.) - відсутня зареєстрована податкова накладна, що підтверджує запит щодо зареєстрованих податкових накладних не проведено реєстрацію податкової накладної на суму 500 000,00 грн. (ПДВ 83 333,33 грн.)- відсутня зареєстрована податкова накладна, що підтверджує запит щодо зареєстрованих податкових накладних не проведено реєстрацію податкової накладної на суму 500 000,00 грн. (ПДВ 83 333,33 грн.) - відсутня зареєстрована податкова накладна, що підтверджує запит щодо зареєстрованих податкових накладних не проведено реєстрацію податкової накладної на суму 393 800,00грн (ПДВ 65 633,33 грн.) - відсутня зареєстрована податкова накладна, що підтверджує запит щодо зареєстрованих податкових накладних не проведено реєстрацію податкової накладної на суму 1 693 800,00 грн. (ПДВ 282 300,00 грн.) - відсутня зареєстрована податкова накладна, що підтверджує запит щодо зареєстрованих податкових накладних 
Таким чином, за розрахунком позивача, збитки складають 805 100грн. = ПДВ 70 800 грн.+ ПДВ - 169 700 грн. +ПДВ 50 000 грн.+ ПДВ 83 333,33 грн. + ПДВ 83 333,33 грн+ПДВ 65 633,33 грн. + ПДВ 282 300,00 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що відповідач повинен був зареєструвати податкові накладні, проте станом на момент звернення до суду відповідач від виконання вказано обов`язку ухилився. 
Отже, як вказує позивач, в порушення умов договору відповідач не надав позивачу зареєстровані податкові накладні з квитанцією про підтвердження реєстрації (прийняття) таких податкових накладних, чим завдав Товариству збитків в сумі 805 100,00 грн. у зв`язку з недоотриманням податкового кредиту на суму сплаченого позивачем податку на додану вартість у зв`язку з придбанням товару.
Згідно пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.7 статті 201 ПК України передбачено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до п. 201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Відповідно ч. 1, ч. 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. 
Згідно ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
За загальними положеннями, наведеними у ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Положеннями п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. 
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. ( п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України )
Тобто сума податку на додану вартість, що не включена до податкового кредиту позивача внаслідок невиконання своїх обов`язків зі своєчасної реєстрації податкової декларації, є його збитками. 
Таким чином, суд вважає заявлену позивачем до стягнення суму збитками, оскільки відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо реєстрації податкової накладної, позивач не отримав суму податкового кредиту, втратив право на включення суми ПДВ у розмірі 805 100,00 грн. за договором до податкового кредиту та, відповідно можливості зменшення суми своїх податкових зобов`язань з ПДВ, тому, що згідно з вимогами п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку податкових накладних в ЄРПН не дає право покупцю на включення сум податку на додатну вартість до податкового кредиту. 
З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку щодо реєстрації податкової накладної, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 805 100,00 грн. вартості недостачі.
Згідно із ч. 2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин.
На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.
Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд - 

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМКОНСТРУКЦІЯ-2000" (вул. Дегтярівська, 21А, оф 107, м. Київ, 04119, ідентифікаційний код 43895975) на користь Державного підприємства "Добропіллявугілля-видобуток" (бульв. Шевченка, 2, м. Добропілля(з), Донецька обл., Покровський р-н, 85001; ідентифікаційний код 42215168) 805 100,00 грн. збитків та 9 661,20 грн. судового збору. 
3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.
Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя М.О. Лиськов