Справа № 474/722/25
Провадження № 2/474/89/26

РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)

27.03.26р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Сокола Ф.Г.
за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства “Універсал Банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

28.07.2025р. Акціонерне товариство “Універсал Банк” (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідачка), в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг Monobank від 11.04.2024р. станом на 03.04.2025р. у розмірі 19 324 грн. 83 коп.
Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувало, що “Мonobank” - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проекту monobanк є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи у точці видачі або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою вказаною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ “Універсал Банк” опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https:www.monobank.ua/terms.
11.04.2024р. ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг та про відкриття поточного рахунку, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг відповідно до якого їй було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановлено кредитний ліміт до 10 000 грн. 
Заборгованість відповідачки перед позивачем становить 19 324 грн. 83 коп., з них: 13 223 грн. 19 коп. - загальний залишок заборгованості за тілом кредиту; 2 949 грн. 62 коп. - заборгованість за пенею та 3 152 грн. 02 коп. - борг за порушення грошового зобов`язання.
Представники позивача Ушакевич М.П. та Григорик В.А. в судові засідання 13.11.2025р., 19.01.2026р., 25.02.2026р. та 27.03.2026р. не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлені про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили. Водночас у прохальній частині позовної заяви та у клопотанні поданому до суду 26.09.2025р. представниця Ушакевич М.П. клопотала про розгляд справи у відсутність представника позивача та дала згоду на заочний розгляд справи.
Відповідачка в судові засідання на 13.11.2025р., 19.01.2026р., 25.02.2026р. та 27.03.2026р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації місця проживання поштовим зв`язком рекомендованим листом з повідомленням, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду. Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, а також не подала до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи.
З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами.
27.03.2026р. судом в порядку, визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
11.04.2024р. між АТ “Універсал Банк”, в рамках проекту monobank, та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання банківських послуг, який представляє собою Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Вказана анкета - заява підписана відповідачкою та представником банку Лакшою І.В.
У вказаній Анкеті-заяві відповідачка зазначила, що ця Анкета-заява разом з Умовами та Правилами обслуговування в АТ “Універсал банк” при наданні банківських послуг щодо продуктів мonobank|Universal Bank, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту, Тарифами складають Договір про надання банківських послуг.
Відповідно до змісту Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг -підписуючи Анкету-заяву власноручним або цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному застосунку мonobank відповідачка просила відкрити їй поточний рахунок у гривні № НОМЕР_2 та встановити кредитний ліміт на суму вказану у мобільному застосунку.
Пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 календарних днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом.
Також в Анкеті-заяві вона ж засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій. 
ОСОБА_1 погодилася з тим, що невід`ємною частиною Анкети-Заяви є Запевнення клієнта до договору з підписанням якого в мобільному за стосунку договір набуває чинність.
До Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 11.04.2024р. банк додав “Умови і правила обслуговування в АТ “Універсал Банк” при наданні банківських послуг щодо продуктів мonobank|Universal Bank”, затверджені протоколом Правління АТ “Універсал Банк” № 12 від 13.03.2024р., які набувають чинності з 22.03.2024р., з додатками (Паспортом споживчого кредиту чорної картки мonobank, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту з прикладом розрахунку за 2018р, Тарифами чорної картки мonobank), які не підписані позичальником у будь-який спосіб. Підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачкою цих документів у вказаній редакції у електронному вигляді матеріали справи не містять.
У довідці про розмір встановленого кредитного ліміту від 09.06.2025р. зазначено про те, що 11.04.2024р. ОСОБА_1 відкрито у банку поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні шляхом підписання Анкети-заяви до Договору. Розмір встановленого кредитного ліміту по поточному рахунку - 10 000 грн.
З довідки про наявність рахунку від 23.09.2025р. ОСОБА_1 відкрито рахунок НОМЕР_2 (картка НОМЕР_3 ), тип рахунку - чорна картка, статус - активна. 
З наданих банком розрахунку заборгованості станом на 03.04.2025р. та виписки про рух коштів по картці від 23.09.2025р., що надана 26.09.2025р. на ухвалу суду від 16.09.2025р. по рахунку № НОМЕР_2 (картка НОМЕР_3 ) за період з 11.04.2024р. до 01.09.2025р. вбачається, що 11.04.2024р. відповідачці встановлено кредитний ліміт у сумі 10 000 грн. Відповідачка, починаючи з 11.04.2024р. користувалася кредитним коштами. При цьому із цих же документів вбачається, що відповідачці нараховувалися (списувалися) проценти за узгодженою сторонами процентною ставкою 37,2% річних (3,1% в місяць) з 01.06.2024р. до 01.10.2024р. Заборгованість відповідачки перед позивачем за кредитним договором станом на 03.04.2025р. становила 13 233 грн. 19 коп. - заборгованість за тілом кредиту та 2 949 грн. 62 коп. - заборгованість за пенею, що нарахована з 01.07.2024р. до 01.01.2025р. (графа розрахунку “сума пені, накопичувальний підсумок” та відмітки у виписці “за прострочення по кредиту”), а також 3 152 грн. 02 коп. - заборгованість за порушення грошового зобов`язання за період з 01.02.2025р. до 01.04.2025р. (графа розрахунку “нараховано за порушення грошового зобов`язання, накопичувальний підсумок” та відмітка у виписці “відповідальність за порушення грошового зобов`язання”). 
Доказів які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором, і доводили б повне виконання боржником кредитних зобов`язань за ним відповідачкою суду не надано.
Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.
Частина 1. ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частина друга статті 15 ЦК України).
Так, за ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.
З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.
Відповідно до положень ст.ст. 5, 15 Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг” № 851-ІV, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.
Зі змісту ст.ст. 11, 12 Закону України “Про електронну комерцію” № 675-VІІІ (далі - Закон № 675-VІІІ) електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VІІІ електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону № 675-VІІІ).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VІІІ відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст 11 Закону № 675-VІІІ у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VІІІ).
Статтею 12 Закону № 675-VІІІ визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України “Про електронний цифровий підпис”, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ “Універсал Банк”).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
За матеріалами справи слідує, що відповідачка ознайомилася та узгодила саме ті умови та правила кредитування, до яких вона приєдналася 19.01.2024р. шляхом підписання анкети-заяви, зокрема і щодо до того, що у разі виходу з пільгового періоду (62 дні) на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом, після чого почала активне використання наданих їй кредитних коштів, що підтверджено наданим банком розрахунком та випискою з особового рахунку. 
Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту в сумі 13 223 грн. 19 коп. підлягають задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення пені у розмірі 2 949 грн. 62 коп. та заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 3 152 грн. 02 коп., суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Отже, штраф і пеня є різновидами неустойки, які відрізняються тим, що розмір пені залежить від тривалості прострочення боржника, а штраф не залежить.
У ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виконання (договір чи діалект). Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц.
Заявляючи вимогу про стягнення заборгованості за пенею позивач посилається на розділ ІІ Умов та Правил, яким визначено, що за порушення строків сплати щомісячного платежу клієнт сплачує банку відсотки у подвійному розмірі від базової процентної ставки, а у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів сплачує штраф у розмірі згідно з тарифами, але не більше 50% від суми одержаного кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних. У вказаному паспорті кредиту передбачено санкції за порушення зобов`язань за кредитом у виді штрафів та порядок і розмір їх нарахування.
Заявляючи вимоги про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання позивач посилається на розділ І Умов та правил та зазначає, що з врахуванням ч. 2 ст. 625 ЦК України за несвоєчасне виконання клієнтом вимоги про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом, що свідчить про несанкціоноване користування чужими грошовими коштами, клієнт несе відповідальність за порушення грошового зобов`язання шляхом сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також 74,4 (69,6 процентів - для держателів платіжних карток MONOBANK PLATINUM або IRON BANK) процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення.
Водночас, Умови і правила обслуговування в АТ “Універсал Банк” при наданні банківських послуг щодо продуктів мonobank, що затверджені протоколом Правління АТ “Універсал Банк” № 12 від 13.03.2024р. та набирають чинності з 22.03.2024р., з додатками “Тарифи чорної картки мonobank”, “Паспорт споживчого кредиту” та “Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача”, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, не містять підпису позичальника, який був би вчинений у спосіб передбачений в Анкеті-заяві. Підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем цих документів у вказаній редакції у електронному вигляді та доказів їх підписання позичальником накладенням електронного цифрового підпису матеріали справи також не містять. Та вони ж не містять погодження відповідальності за порушення грошового зобов`язання у виді пені.
Відсутні в матеріалах справи і підтвердження, що саме надані до позовної заяви Умови і правила обслуговування в АТ “Універсал Банк” при наданні банківських послуг щодо продуктів мonobank з наведеними вище додатками, розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів, комісії, неустойки саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови і правила обслуговування в АТ “Універсал Банк” могли неодноразово змінюватися самим АТ “Універсал Банк” в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови і правила у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Надання ж позивачем Паспорту споживчого кредиту, також не має правового значення для вирішення цих позовних вимог, оскільки паспорт споживчого кредиту є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 23.05.2022 року у справі № 393/126/20.
Окрім того, згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
За такого, вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за пенею у розмірі 2 949 грн. 62 коп. та заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 3 152 грн. 02 коп. задоволенню не підлягають.
На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 028 грн. 00 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, слід стягнути з відповідачки на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в в сумі 2 072 грн. 06 коп. (68,43%).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258-268, 273, 279-283 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства “Універсал Банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “Універсал Банк” заборгованість за договором про надання банківських послуг від 11.04.2024р., станом на 03.04.2025р., в сумі 13 223 (тринадцять тисяч двісті двадцять три) грн. 19 коп. - загальний залишок заборгованості за тілом кредиту.
Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “Універсал Банк” заборгованості за договором про надання банківських послуг від 11.04.2024р., станом на 03.04.2025р., в сумі 6 101 (шість тисяч сто одна) грн. 64 коп., з них: 2 949 (дві тисячі дев`ятсот сорок дев`ять) грн. 62 коп. - заборгованість за пенею та 3 152 (три тисячі сто п`ятдесят дві) грн. 02 коп. - заборгованість за порушення грошового зобов`язання.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь “Універсал Банк” судовий збір в сумі 2 072 (дві тисячі сімдесят дві) грн. 06 коп.
Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 955 (дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 94 коп. покладаються на позивача Акціонерне товариство “Універсал Банк”.
Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: Акціонерне товариство “Універсал Банк” (код ЄДРПОУ 21133352, юридична адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19).
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складений та підписаний “03” квітня 2026 року.

Суддя Ф.Г. Сокол