Провадження № 1-кс/509/304/26
Справа № 509/823/26 

УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , 
 
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
 
слідчого ОСОБА_4 ,
 
підозрюваної ОСОБА_5 ,
 
захисника, адвоката ОСОБА_6 ,
 
розглянувши в судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь, в режимі відео конференції, клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУ ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником – прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026162380000064 від 10.02.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.289 КК України, про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно 
 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Овідіополь, Овідіопольського району, Одеська області, українця за національністю, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, малолітніх дітей на утриманні не має, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
 
підозрюваного у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

 
Слідчим відділенням ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР №12026162380000064 від 10.02.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.289 КК України.
Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Чорноморською окружною прокуратурою.
В відповідності до наданого клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 10.02.2026 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, більш точного часу встановити не надалося можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в с. Миколаївка Одеського району Одеської області, рухаючись по вулиці Дністровській, помітили на узбіччі дороги неподалік будинку №226, припаркований автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21051», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом. 
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, спільно та за попередньою змовою, ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_7 підійшли до вказаного транспортного засобу, де ОСОБА_5 виявивши, що автомобіль зачинений, взяв з землі цеглу, за допомогою якої розбив скло правої пасажирської двері автомобіля, тим самим забезпечив безперешкодний доступ до нього. 
Після чого, неповнолітній ОСОБА_7 проник до салону автомобіля, відчинивши водійські двері та сів за кермо, зірвав замок запалення та привів двигун у дію, після ОСОБА_5 сів на переднє пасажирське сидіння та розпочали рух автомобіля по вулиці Дністровській. Проїхавши приблизно 10-15 метрів, через технічну несправність кермового керування автомобіля, продовжити рух останні не змогли та з`їхали на узбіччя дороги по вул. Дністровська, вийшли з автомобіля та покинули місце вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, 10.02.2026 року приблизно о 16 годині 15 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період дії воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, вирішили таємно викрасти майно з транспортного засобу – автомобіля марки «ВАЗ», моделі «21051», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 .
Реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, діючи узгоджено, здійснили демонтаж акумуляторної батареї марки «VEGA» вартістю 2193 гривні 50 копійок, що знаходилась у підкапотному просторі автомобіля та продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_7 здійснили демонтаж автомагнітоли «PIONER» вартістю 1340 грн., яка знаходилась у салоні транспортного засобу, тим самим незаконно заволоділи майном, що належить потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 3533 гривні 50 копійок.
Після цього, ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.
Окрім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 приблизно о 16 годині 30 хвилин, біль точний час не встановлено, спільно з неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 рухаючись по вул. Дністровська в с. Миколаївка, побачили на узбіччі дороги навпроти будинку №224 припаркований автомобіль марки «ГАЗ», моделі «24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер транспортного засобу № НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, умисно, спільно та за попередньою змовою, неповнолітній ОСОБА_7 через незачинені задні пасажирські двері проник до салону автомобіля, відкрив водійські двері та сів за кермо зазначеного транспортного засобу, в цей час ОСОБА_5 чекав біля автомобіля поки ОСОБА_7 приведе в дію двигун.
Неповнолітній ОСОБА_7 , перебуваючи на сидінні водія, за допомогою дротів запалення намагався привести в дію двигун автомобіля, але не зміг, з причин, які не залежали від його волі. Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 покинули місце вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.
11.02.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України.
19.02.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 289, ч.4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України.
Відповідно ч. 5 ст. 12 КК України, ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів за ч.2 ст.15 ч.2 ст.289, ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.
03.04.2026 керівником Чорноморської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування до 3-х місяців, тобто до 10.05.2026. 
Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.02.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, строк дії якого спливає 12.04.2026. 
Разом з тим, завершити досудове розслідування у двох місячний строк, не є можливим внаслідок складності провадження, та необхідністю у додатковому часі для проведення необхідних слідчих дій та процесуальних заходів, спрямованих на збирання доказів. 
Так, необхідним є проведення та завершення процесуальних дій які потребують додаткового часу, результати яких мають значення для судового розгляду, а саме: 
1) Закінчення проведення та отримання висновку транспортно товарознавчої (автотоварознавчої) експертизи за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», та у зв`язку із великим навантаженням експерта на теперішній час не виконана; 
2) Провести ряд інших слідчих (розшукових) дій, необхідність в яких може виникнути за результатами отримання висновків експертів. 
Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
В свою чергу, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які дають підстави вважати про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 саме запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що також унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу під час досудового розслідування, а саме:
1. Переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та відбуття покарання, оскільки підозрюваному інкримінується вчинення тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками – незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групи осіб, замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений повторно, за попередньою змовою групи осіб за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що свідчить про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та відбуття покарання.
2. Може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу;
3. Вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, під час досудового розслідування, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_10 офіційно не працевлаштований, з метою реалізації свого злочинного умислу вчинив поспіль декілька кримінальних правопорушень, тим паче на території України триває військовий стан, що суттєво обмежують можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршується криміногенна обстановка. 
Таким чином, підстави обрання до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, є цілком обґрунтованими.
Слід зазначити, що ризики, які існували на момент обрання підозрюваному ОСОБА_10 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту наразі не зменшилися та залишаються актуальними, а обрання більш м`якого запобіжного заходу може нашкодити інтересам досудового розслідування і не забезпечить виконання обов`язків підозрюваного, передбачених ст. 42 КПК України, що обумовлено наявністю вищезазначених ризиків.
Таким чином, слідчий вважає, що підстави продовження дії до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, є цілком обґрунтованими.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували частково, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт в нічний час доби.
Заслухавши пояснення слідчого, прокурора та підозрюваної, дослідивши додані до клопотання докази, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково, а клопотання захисту підлягає задоволенню повністю.
Статтею 178. КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Ч.1 Статті 194 передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Ч.2 Статті 194 зазначено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
При розгляді відповідних клопотань, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).
Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («Nechiporuk and Yonkalov. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції, наявні на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні підозри обґрунтовані, щодо підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також наявні зазначені у клопотанні ризики, тому суд, враховуючи те, раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, але працює по найму на різних роботах та за рахунок цього забезпечує себе засобами до існування, активно співпрацює зі слідством, вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби і застосування саме такого запобіжного заходу забезпечить належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 196, 376 КПК України, 

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУ ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником – прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026162380000064 від 10.02.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України, про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно ОСОБА_5 , задовольнити частково.
 
Клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, в межах строку досудового розслідування, а саме, до 10.05.2026 року.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; 
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 
- утримуватися від спілкування із будь-яким учасником кримінального провадження; 
- щодня, на строк дії запобіжного заходу, з 23 години 00 хвилин по 05 годину 00 хвилин, не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
Роз`яснити підозрюваному положення ст.181 ч.5 КПК України.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 10.05.2026 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

  Слідчий суддя 	  ОСОБА_1