печерський районний суд міста києва

Справа № 757/50666/25-ц 
пр. 2-9812/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2026 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Козлова Р.Ю.,
при секретарі - Іваненку С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та утримання матері дитини до досягнення дитиною повноліття,-

В С Т А Н О В И В :
Позивачка звернулася до суду з даним позовом, просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 600 000 грн., починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також позивачка просила суду стягнути з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 400 000 грн., починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення ОСОБА_4 повноліття. 
В обґрунтування позову, позивачка зазначила, що 23 квітня 2015 року вона з відповідачем уклала шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 537. 
У шлюбі у сторін народилось четверо дітей:
ОСОБА_5 (повнолітня) - ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3277, видане 29 березня 2024 року (бланк серії НОМЕР_1 );
ОСОБА_6 (повнолітня) - ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1083, видане 29 березня 2024 року (бланк серії НОМЕР_2 );
ОСОБА_7 (неповнолітня) - ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2122, видане 29 березня 2024 року (бланк серії НОМЕР_3 ) та
ОСОБА_8 - (неповнолітня) - ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану, реєстраційний номер 109-2018-060842, виданим 17 квітня 2018 року, дата пеєстрації 13 квітня 2018 року (номер для запиту про надання інформації та документів: 2019200115), Апостиль № 2018-77995 від 05 липня 2018 року, підписаний Кеннетом "Кеном" Т. Джонсом у якості Державного реєстратора відділу демографічної статистики штату Флорида, США.
Шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано Рішенням Печерського районного суду міста Києва у справі 757/44610/24-ц від 04 грудня 2024 року (рішення набрало законної сили 07 січня 2025 року).
Між сторонами погоджене проживання дітей разом з позивачкою.
Як зазначила позивачка, під час перебування у шлюбі з відповідачем у зв`язку з вихованням дітей, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім`ї, вона не мала можливості працювати, зайняти відповідну посаду. У свою чергу відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати своїх дітей. Це, зокрема, виявилося у тому, що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на їх утримання, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Діти повністю знаходяться утриманні позивачки. Добровільно виділяти кошти на утримання дітей відповідач відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім`ї не цікавиться. Також відповідач ухиляється від утримання позивачки, чим порушує її право на утримання.
До початку розгляду справи по суті від позивачки на адресу суду надійшла заява, у якій позивачка просить суд проводити розгляд справи за її відсутності, пред`явлені вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявна заява відповідача про повне визнання позову. 
Суд дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного висновку. 
Судом встановлено, що 23 квітня 2015 року між сторонами цієї справи було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 537. 
У шлюбі у сторін народилось четверо дітей:
ОСОБА_5 (повнолітня) - ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3277, видане 29 березня 2024 року (бланк серії НОМЕР_1 );
ОСОБА_6 (повнолітня) - ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1083, видане 29 березня 2024 року (бланк серії НОМЕР_2 );
ОСОБА_7 (неповнолітня) - ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2122, видане 29 березня 2024 року (бланк серії НОМЕР_3 ) та
ОСОБА_8 - (неповнолітня) - ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану, реєстраційний номер 109-2018-060842, виданим 17 квітня 2018 року, дата пеєстрації 13 квітня 2018 року (номер для запиту про надання інформації та документів: 2019200115), Апостиль № 2018-77995 від 05 липня 2018 року, підписаний Кеннетом "Кеном" Т. Джонсом у якості Державного реєстратора відділу демографічної статистики штату Флорида, США.
Як встановлено судом шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано Рішенням Печерського районного суду міста Києва у справі 757/44610/24-ц від 04 грудня 2024 року (рішення набрало законної сили 07 січня 2025 року).
Також встановлено, що між сторонами погоджене проживання дітей разом з позивачкою.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що відповідач будучи батьком малолітньої дитини, матеріальну допомогу на її утримання не надає, тим самим не виконує свого батьківського обов`язку, визначеного нормами Закону. 
У відповідності до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За приписами частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. 
Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб.
Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).
Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.
У відповідності до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом.
Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст. 184 СК України).
У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з 22 вересня 2025 року. 
Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
З огляду на встановлені у справі обставини, що мають юридичне значення та наведені положення Закону а також виходячи з того, що малолітня дитина сторін проживає разом із позивачкою, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 600 000 грн., починаючи з 22 вересня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Визначаючи вказаний розмір аліментів, враховує стан здоров`я позивача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення а також визнання позову відповідачем. 
З матеріалів справи вбачається, що відповідач є молодим працездатним чоловіком. Відомостей про незадовільний стан його здоров`я суду не надано. Окрім того, у суду відсутні дані про те, що на утриманні відповідача знаходяться інші особи, які в силу закону потребують його матеріальної підтримки.
З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про те, що позов в цій частині підлягає задоволенню.
В обґрунтування позову в частині стягнення з відповідача аліментів на її утримання позивачка зазначає, що у зв`язку з вихованням дітей, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім`ї, вона не мала можливості працювати, зайняти відповідну посаду. На думку позивачки, відповідач спроможний сплачувати аліменти на її утримання у запропонованому розмірі.
Згідно ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Положеннями ч. 2 ст. 75 СК України, визначено, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, на яку позивачка посилається у своєму позові, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
З урахуванням наведеного, а також тієї обставини, що відповідач є працездатним, даних про те, що на його утриманні перебувають інші особи, суду не надано, суд приходить до висновку, що позов цій частині також є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. 
Згідно з ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.
Положеннями ч. 3 ст. 77 СК України визначено, що аліменти сплачуються щомісячно.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 400 000 грн., починаючи з 22 вересня 2025 року і до досягнення повноліття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Оскільки позивачка згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2422, 40 грн. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 80, 84,110,112, 113, 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2,10,76-81, 141-142, 200, 263-265, 273, 430 ЦПК України, суд - 

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та утримання матері дитини до досягнення дитиною повноліття, задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 600 000 грн., починаючи з 22 вересня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1 600 000 грн., починаючи з 22 вересня 2025 року у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 400 000 грн., починаючи з 22 вересня 2025 року і до досягнення повноліття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 400 000 грн., починаючи з 22 вересня 2025 року у межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 2422, 40 грн. 
Повне рішення суду складено 23 січня 2026 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Суддя