Провадження № 1-кп/366/19/26
Справа № 366/2410/20

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року Іванківський районний суд Київської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Іванків кримінальне провадження,внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020110060000047 від 19.07.2020, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зорин Іванківського району Київської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який зареєстрований: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше відповідно до ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 267-1 КК України, -
встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 18.07.2020 року, маючи умисел на збір продуктів харчування рослинного походження, а саме лісових грибів на території зони безумовного (обов`язкового) відселення, що постраждала внаслідок катастрофи на ЧАЕС, з подальшим їх переміщенням за межі вказаної зони, з метою їх вживання в якості їжі, таким чином діючи з корисливих мотивів, взяв із собою поліетиленовий пакет і не маючи передбаченого законом дозволу, в обхід контрольно-перепускних пунктів Національної поліції, які розташовані по периметру зони відчуження та вирушив в напрямку зони відчуження, територія якої межує з с. Дитятки, Вишгородського району, Київської області. 
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що в нього не має дозволу на перебування у зоні відчуження, через прорив у дротяній огорожі, яка відмежовує зону відчуження, у пішому порядку проник до 335 лісового кварталу Дитятківського лісництва ДСП «Північна Пуща», де в орієнтовний період часу з 10 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин 18.07.2020, назбирав лісових грибів виду «Лисички», загальною вагою 5,1 кг. 
Після цього, ОСОБА_4 , діючи з метою доведення свого злочинного умислу до кінці, спрямованого на переміщення продуктів харчування рослинного походження за межі зони безумовного (обов`язкового) відселення для подальшого їх вживання в якості продуктів харчування, 18.07.2020, близько 13 години 00 хвилини, розпочав рух у пішому порядку в бік с. Зорин, Вишгородського району, Київської області, при цьому не маючи передбаченого законом дозволу на вивіз продуктів харчування та без проведення дозиметричного контролю, чим порушив ст. 12 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».
У подальшому, 18.07.2020 року, близько 13 години 30 хвилини, ОСОБА_4 , незаконно перебуваючи на території 335 лісового кварталу Дитятківського лісництва ДСП «Північна Пуща», біля огорожі, що відмежовує зону відчуження, був виявлений працівниками поліції, які у відповідності до ЗУ «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів № 106 від 23 липня 1991 р., здійснювали патрулювання території зони відчуження. 

Отже, ОСОБА_4 вчинив з прямим умислом діяння безпосередньо спрямоване на вчинення злочину, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.
В судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю і пояснив, що 18 липня 2020 року, близько 10 години 00 хвилин, взяв із собою поліетиленовий пакет вирушив в напрямку зони відчуження, територія якої межує з с. Дитятки, Вишгородського району, Київської області., де проник до 335 лісового кварталу Дитятківського лісництва ДСП «Північна Пуща», де в орієнтовний період часу з 10 години 00 хвилин до 13 години 00 хвилин 18.07.2020, назбирав лісових грибів виду «Лисички». 18.07.2020 року, близько 13 години 30 хвилини, біля огорожі, що відмежовує зону відчуження, був виявлений працівниками поліції. В скоєному розкаюється. 
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності її позицій немає.
При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
Отже, при встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України, як закінчений замах на переміщення будь-яким способом за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю продуктів харчування рослинного походження, без мети збуту, оскільки він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, активне сприяння розкриттю злочину та те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім цього, при обранні обвинуваченому міри покарання, судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують.
При визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, скоїв злочин середньої тяжкості, раніше не судимий.
При обранні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення - злочину, громадську небезпеку скоєного кримінального правопорушення, данні, що характеризують особу обвинуваченого, раніше не судимий, його ставлення до скоєного, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому  ОСОБА_4  мінімальне покарання передбачене санкцією ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України у вигляді штрафу.
Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів у справі, вирішити згідно ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 267-1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Речові докази:
-полімерний пакет із свіжозібраними лісовими грибами виду «Лисички» вагою 5,1 кг. – які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів ВП зони ЧАЕС ГУНП в Київській області (частина грибів знищена під час проведення радіологічного дослідження) - знищити.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралась.
Цивільний позов та судові витрати по справі відсутні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_1