Справа № 307/1232/26
Провадження № 2/307/572/26

ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

20 квітня 2026 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Ніточко В.В., з участю секретаря судового засідання Заяць Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В :

І. Виклад позиції сторін.
акціонерне товариство "Кредобанк" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги мотивує тим, що 28 червня 2022 року ОСОБА_1 підписав заяву-договір №26208011703551/980/ про надання комплексних банківських послуг та додаток від 28 червня 2022 року до неї, згідно якої банк надає відповідачу банківські послуги на умовах визначених Заявою-Договором та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у АТ «Кредобанк». Банк зобов`язується відкрити рахунок, виконувати операції за видами валюти. 28 червня 2022 року ОСОБА_1 уклав з позивачем АТ «Кредобанк» кредитний договір О26208011703551/980/. Відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Відповідно до пунктів кредитного договору Позичальник прийняв на себе обов`язок повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цим договором та додатковими договорами. Відповідно до умов кредитного договору у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків позичальником, кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту. В свою чергу, позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 19 грудня 2025 року, його заборгованість перед відповідачем становить 23 406 грн. 28 коп., з яких: тіло кредиту – 11 445 грн. 87 коп. та відсотки - 11 960 грн. 41 коп.
Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 23 406 грн. 28 коп., судовий збір в сумі 3 328 грн. 00 коп. та 2 340 грн. 69 коп. витрат на професійну правову допомогу. 
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 березня 2026 року дана справа прийнята до розгляду та у ній відкрито провадження.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
В судовому засіданні встановлено, що 28 червня 2022 року ОСОБА_1 підписав заяву заяву-договір №26208011703551/980/РКО про надання комплексних банківських послуг та додаток від 28 червня 2022 року до неї. Згідно з умовами яких відповідач отримав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту до 100 000 грн. на картковий рахунок, з фіксованою реальною процентною ставкою 36,17%, зі строком кредитування – до моменту пред`явлення вимоги.
Згідно меморіального ордеру №45672863 від 09 вересня 2023 року ОСОБА_1 було зараховано 11 445 грн. 87 коп.
З досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань відомо, що на адресу ОСОБА_1 було направлено лист з повідомленням про усунення порушення умов кредитного договору та погашення заборгованості в розмірі 22 719 грн. 52 коп. Згідно трекінгу досудова вимога була вручена відповідачу.
Згідно розрахунку заборгованості за договором О26208011703551/980/ від 28 червня 2022 року, заборгованість відповідача становить 23 406 грн. 28 коп., з яких: тіло кредиту – 11 445 грн. 87 коп. та відсотки - 11 960 грн. 41 коп.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду подано договір від 11 лютого 2019 року, який укладено між АТ "Кредобанк" та адвокатським об`єднанням "Бізнес і Право".

V. Оцінка Суду.
Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону.
Згідно з ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Тобто, припинення нарахування передбачених договором процентів та неустойки можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором; пред`явлення вимоги в порядку ч.2 ст.1050 ЦК України.
Якщо кредитний договір має домовленість, що передбачає закінчення строку кредитування поверненням позичальником кредитних коштів і кредитор не направляв у порядку ч.2 ст.1050 ЦК України вимогу, а вживав інші заходи досудового врегулювання, то за таких обставин слід дійти висновку про правомірність нарахування банком процентів за користування кредитними коштами боржником. Іншими словами, якщо немає вимоги, оформленої відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, та немає строку закінчення кредитного договору, то нарахування процентів банком можливе до повернення позичених коштів.
Саме такі висновки містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 (провадження №14-10цс18), від 04.07.2018 (провадження №14-154цс18), від 31.10.2018 року (провадження №14-318цс18).
Однак, з матеріалів справи вбачається, що 13 жовтня 2025 року, на адресу ОСОБА_1 , банком надсилалась досудова вимога щодо виконання договірних зобов`язань про погашення заборгованості в розмірі 22 719 грн. 52 коп. Тому враховуючи вище наведене, можна зробити висновок про те, що відсотки, які нараховувались з 13 жовтня 2025 року по 19 грудня 2025 року, були неправомірно нараховані банком. 
Тобто, у зв`язку з невиконанням позичальником встановленого кредитним договором обов`язку повернення кредиту, АТ "Кредобанк" використав право передбаченої ч.2 ст.1050 ЦК України вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, змінивши на власний розсуд умови зобов`язання щодо строку дії договору та періодичності платежів, а відтак строк виконання зобов`язання є таким, що настав 13 жовтня 2025 року. Право банку нараховувати передбачені кредитним договором проценти, припинилося у зв`язку з пред`явленням до відповідача вимоги про дострокове повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. 
Тому, позовні вимоги банку, про стягнення заборгованості за процентами з 13 жовтня 2025 року безпідставні та задоволенню не підлягають.
Враховуючи викладене, а також те, що відповідач доказів щодо погашення заборгованості за кредитним договором не надав, не спростував документально нарахований позивачем розмір заборгованості, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь акціонерного товариства "Кредобанк" 22 719 грн. 52 коп. заборгованості за кредитним договором, з яких: тіло кредиту – 11 445 грн. 87 коп. та відсотки - 11 273 грн. 65 коп.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 3 230 грн. 35 коп.
Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги слід зазначити наступне.
Згідно з п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір від 11 лютого 2019 року, який укладено між АТ "Кредобанк" та адвокатським об`єднанням "Бізнес і Право".
Суд вважає, що ці документи не підтверджують факту надання адвокатом правової допомоги у зв`язку з розглядом саме цієї справи, а лише вказують на те, що між АТ "Кредобанк" та адвокатським об`єднанням "Бізнес і Право" існують договірні відносини щодо надання товариству юридичних послуг.
Інших доказів, які б свідчили про пов`язаність договору, а відповідно й сплаченого позивачем гонорару із цією справою, суду не надано. 
Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем належними та допустимими доказами його вимоги про відшкодування витрат, понесених на правову допомогу в цій справі, тому у її задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 133, 141, 247, 258-259, 263-265, ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 1048-1050 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Кредобанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 22 719 (двадцять дві тисячі сімсот дев`ятнадцять) грн. 52 коп. (з яких: тіло кредиту – 11 445 грн. 87 коп. та відсотки - 11 273 грн. 65 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Кредобанк" 3 230 (три тисячі двісті тридцять) грн. 35 коп. сплаченого судового збору.
В інших позовних вимогах - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач: акціонерне товариство "Кредобанк", юридична адреса: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, код ЄДРПОУ - 09807862.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Суддя Ніточко В.В.