Справа № 243/1605/26
Провадження № 3/243/1019/2026
ПОСТАНОВА
Іменем України

02 квітня 2026 року       м. Слов`янськ
Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Воронков Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №2 Краматорського районного управління поліції Головного Управління національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП:  НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , оператора БПЛА, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 24.01.2026 року о 10 год. 00 хв. на автошляху Київ — Харків — Довжанський, 648 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Kaw600, н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест Драгер 6810» та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав право представляти свої інтереси адвокату Постригань Т.Л. на підставі ордеру СА № 1155531 від 25.03.2026 року.
Адвокат Постригань Т.Л. у судовому засіданні просила закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення. В обґрунтування вказує, що протокол серії ААД № 821074 та доданий відеозапис, не містять належних доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Зазначає, що поліцейськими не зафіксовано обставин зупинки автомобіля та вчинення водієм будь-яких порушень ПДР, які б стали законною підставою для такої зупинки. Враховуючи відсутність доказів керування та неправомірність вимог працівників поліції, адвокат вважає, що ОСОБА_1 не був зобов`язаний проходити огляд на стан сп`яніння, а всі складені процесуальні документи є недопустимими доказами вини особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд, заслухавши пояснення адвоката, дослідивши надані матеріали справи про адміністративне правопорушення та надавши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Так, на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи долучено відеозапис, яким не зафіксовано моменту руху автомобіля, безпосередньої зупинки транспортного засобу працівниками поліції, а також перебування ОСОБА_1 за кермом у статусі водія.
Крім того, зміст зафіксованої на відео розмови не дає змоги суду встановити, яким саме транспортним засобом керував ОСОБА_1 , оскільки будь-яка визначальна інформація щодо автомобіля у діалозі відсутня. При цьому, опис обставин правопорушення у протоколі є неповним, не містить даних про особу, яка фактично керувала автомобілем.
Інших належних доказів, які б підтверджували та доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Renault Kaw600, н.з. НОМЕР_3  – суду надано не було.
Сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви.
В свою чергу суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. 
Отже, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги заперечення адвоката, суд прийшов до висновку про недоведеність факту наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - суду не надано, у зв`язку з чим, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно  ОСОБА_1 , – закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду 
Донецької області Д.В. Воронков