Копія
154/1344/26
1-кп/154/488/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимирського міського суду кримінальне провадження №12026030510000065 про обвинувачення 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, громадянина України, українця, не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України,
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 керуючись прямим умислом та корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів 25 січня 2026 року знаходячись у ТОВ «АКСІОМА МЕДІКАЛ» (ЄДРПОУ 44168405), яке зареєстроване та фактично знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Олени Степанівни, будинок №49, де він перебуває на програмі замісної підтримувальної терапії для хворих з наркотичною залежністю, придбав та зберігав при собі з метою збуту, наркотичний засіб, обіг якого обмежено – бупренорфін і в подальшому 05 лютого 2026 року, о 17 годині 46 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне збагачення, знаходячись поблизу будинку №18 по вулиці Василя Стуса міста Нововолинськ Волинської області, незаконно збув ОСОБА_6 частину блістера із двома таблетками, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено – бупренорфін, масою 0,0038 г і який згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Таблиця №2, Список №1, віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, продавши його останньому за ціною 300 грн.
Крім того ОСОБА_4 керуючись прямим умислом та корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів 06 лютого 2026 року знаходячись у ТОВ «АКСІОМА МЕДІКАЛ» (ЄДРПОУ 44168405), яке зареєстроване та фактично знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Олени Степанівни, будинок №49, де він перебуває на програмі замісної підтримувальної терапії для хворих з наркотичною залежністю, діючи повторно, придбав та зберігав при собі з метою збуту, наркотичний засіб, обіг якого обмежено – бупренорфін у подальшому15 лютого 2026 року, близько 16 години 50 хвилин, громадянин ОСОБА_6 , перебуваючи у супермаркеті «АТБ», що розташований на проспекті Перемоги, 16, міста Нововолинськ Волинської області, передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 600 гривень за збут вказаного наркотичного засобу. 
В подальшому, 16 лютого 2026 року близько 15 години 10 хвилин, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на збут вказаного наркотичного засобу, знаходячись поблизу будинку №18 по вулиці Василя Стуса, міста Нововолинськ Волинської області, незаконно збув передавши ОСОБА_6 частину блістера із трьома таблетками, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено – бупренорфін, масою 0,0058 г і який згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Таблиця №2, Список №1, віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено.
Крім того ОСОБА_4 керуючись прямим умислом та корисливими мотивами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, 16 лютого 2026 року, знаходячись у ТОВ «АКСІОМА МЕДІКАЛ» (ЄДРПОУ 44168405) яке зареєстроване та фактично знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Олени Степанівни, будинок №49, де він перебуває на програмі замісної підтримувальної терапії для хворих з наркотичною залежністю, діючи повторно, придбав та зберігав при собі з метою збуту, наркотичний засіб, обіг якого обмежено – бупренорфін і в подальшому 23 лютого 2026 року о 12 годині 10 хвилин громадянин ОСОБА_6 , перебуваючи у супермаркеті «Епіцетр», що по вулиці Луцькій, будинок №8, міста Нововолинськ Волинської області, перерахував на картковий рахунок АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 800 гривень за збут вказаного наркотичного засобу. 
В подальшому, 23 лютого 2026 року о 13 годині 22 хвилини ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на збут вказаного наркотичного засобу, знаходячись на зупинці громадського транспорту в селі Дігтів Володимирського району Волинської області, незаконно збув передавши ОСОБА_6 блістер із двома таблетками, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено – бупренорфін, масою 0,0039 г і який згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Таблиця №2, Список №1, віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та обставини викладені у обвинувальному акті визнав повністю. Щиро кається у вчинених злочинах, просить суворо не карати.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, учасники судового провадження не заперечують щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження фактичних обставин справи, немаючи сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого, дослідити дані у справі, що характеризують його особу.
Учасникам судового провадження роз”яснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у незаконному зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 307 КК України.
Також суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у незаконному зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому повторноє доведеною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 307 КК України.
Обставинами, що пом”якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обставин, котрі обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які тяжкими злочинами, сукупність пом”якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Водночас, суд дійшов висновку, що встановлені судом ряд обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а також такі обставини, як вчинені злочини жодних суттєвих негативних наслідків не завдали, оскільки реалізація наркотичних речовин контролювалась співробітниками правоохоронних органів і вона не була допущена до вживання та шкоди здоров`ю інших осіб не заподіяла, кількість злочинних епізодів та незначну масу нароктичних засобів, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, котрий не судимий, відсутність даних про притягнення до адміністративної відповідальності, відсутність даних про негативну характеристику - істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, а тому при призначенні основного покарання за ч. 2 ст. 307 КК України є підстави для застосування ст. 69 КК України та призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 307 КК України.
Вищенаведені обставини вказують на можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_4 у більш короткий термін, ніж визначено санкцією ч.2 ст. 307 КК України.
На думку суду, призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України буде необхідним, достатнім і відповідати основній меті покарання - виправлення засудженого та запобіганню ним та іншими особами вчинення нових злочинів та відповідатиме принципам законності, справедливості, індивідуалізації покарання і вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.
Крім того, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме у справі «Бакланов проти росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи».
Також суд дійшов висновку про призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 307 КК України у межах санкції цієї статті, у виді позбавлення волі. 
Інших обставин, окрім тих які вже були враховані при застосуванні ст. 69 КК України судом не встановлено, а тому відсутні передбачені законом підстави для застосування положень ст. 75 КК України.
Речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Судові витрати стягнути із обвинуваченого.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін – тримання під вартою.
Арешт майна скасувати.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України та призначити покарання: 
за ч.1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням до основного покарання ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців з конфіскацією майна, що є у його власності;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 місяців з конфіскацією майна, що є у його власності.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін – тримання під вартою.
Строк відбуття покарання рахувати з 21.04.2026, зарахувавши у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 27.02.2026 по 21.04.2026 включно, із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі. 
Речові докази: наркотичний засіб – бупренофрін, масою 0,0039 г, 0,0058 г, 0,0038, скляну ампулу із написом «Дімедрол» та пластикову ємність з нашаруванням білого кольору – знищити.
Оптичний диск №765, картку медичного хворого ОСОБА_4 за №1078, лист призначень препаратів наркотичних засобів ТзОВ «Аксіома Медікал» №1078 - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Мобільний телефон марки «Fofik Y7» із сім карткою № НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_4 .
Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави 5348,40 грн процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертівдля проведення експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.
Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володимирського міського суду Волинської області від 02.03.2026 - скасувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:/підпис/
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.
Суддя ОСОБА_1