ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
16 лютого 2026 року 	Справа № 280/10792/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЗ-АЛКО» (70424, Запорізька обл., Запорізький район, сільрада Долинська, комплекс будівель та споруд №6 ЄДРПОУ 44622951) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166 ЄДРПОУ 44118663) про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення, 
ВСТАНОВИВ:
05 грудня 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БЗ-АЛКО» (далі – позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі – відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення, відповідно до якої позивач просить суд: 
визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення №00146320708 від 01.09.2025 про застосування до ТОВ «БЗ АЛКО» штрафних санкцій у розмірі 74 196,00 грн., що прийняте ГУ ДПС у Запорізькій області на підставі акта фактичної перевірки №9978/08/01/07/08/44622951 від 25.07.2025;
стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області витрати з оплати судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.;
стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем у період з 18.07.2025 по 25.07.2025 проведена фактична перевірка позивача. По результатам перевірки контролюючим органом було складено Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки №9978/08/01/07/08/44622951 від 25.07.2025 відповідно до якого виявлено порушення позивачем п.1, 2 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95: проведення розрахункових операцій без використання РРО – розмір фінансової санкції 119 грн.; п.11 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95: проведення розрахункових операцій через РРО та/або через програмні РРО без використання режиму попереднього програмування – розмір фінансової санкції 5100 грн.; п.12 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95: порушення порядку ведення обліку товарних запасів на складах та за місцем їх реалізації – розмір фінансової санкції 69 697,00 грн., що призвело до нарахування пені у розмірі 74 916,00 грн (податкове повідомлення-рішення №00146320708 від 01.09.2025). ТОВ «БЗ АЛКО» не погоджуючись з висновками, викладеними у акті, вважає, що вони зроблені без урахування дійсних обставин справи та наданих на перевірку документів. Позивач просить суд задовольнити позовну заяву.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.
16 грудня 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління ДПС у Запорізькій області на позовну заяву. Представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що на підставі ст. 19-1, ст.20, пп. 75.1.3 п.75.1 ст.75, пп. 80.2.2, пп. 80.2.5 п.80.2 ст.80, пп.69.35 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового Кодексу України, доповідної записки від 16.07.2025 №2740/08-01-07-08-06 та у зв`язку з отриманням в установленому законодавством порядку інформації про можливі порушення законодавства, керівником ГУ ДПС у Запорізькій області видано наказ від 16.07.2025 №1296-П та направлення №1909, №1910, №1911, №1912 про проведення фактичної перевірки ТОВ «БЗ-АЛКО» (ЄДРПОУ 44622951), з метою дотримання норм законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; виявлення порушень установлених правил торгівлі підакцизними товарами, вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами); з питань цін та ціноутворення з 17.07.2025 (за період з 18.06.2025 по день закінчення фактичної перевірки). Відтак, реалізації пива «Leffe Blonde» об`ємом 0,3 літра за ціною 119,00 грн. (продаж підтверджується рахунком №243547 від 11.07.2025 виданим в 13 год. 29 хв., розрахунок проводився за готівкові кошти) відбулася в межах часу перевірки, фіскалізований програмний реєстратор розрахункових операцій не застосувався та розрахунковий документ встановленої форми на суму 119,00 грн. не видавався, чим порушено п. 1 та п. 2 ст. 3 Закону України від 06.07.95 №265/95-ВР „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”. В ході перевірки було досліджено інформацію з баз даних ДПС України (СОД РРО) за період з червня 2025 по день закінчення фактичної перевірки щодо створення в ПРРО Позивача розрахункових документів при продажу підакцизних товарів (алкогольних напоїв) і встановлено факти проведення розрахункових операцій через РРО для підакцизних товарів із використанням режиму програмування без зазначення десятизначного коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД згідно фіскального чеку ПРРО №4613607922 від 18.06.2025 та №4641577749 від 22.06.2025. Також, 18.07.2025 встановлено порушення ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації на суму 69697,00 грн. Під час перевірки 18.07.2025 у місці продажу (бар за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Долинське, комплекс будівель та споруд №6) на зберіганні знаходилися алкогольні напої на суму 162579,00 грн. Відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити. 
Представником позивача 22.12.2025 надав до суду відповідь на відзив на позовну заяву. Так, документ №243547 від 11.07.2025, на який посилається відповідач, є внутрішнім документом системи автоматизації закладу (так званим «пре-чеком», замовленням), який формується офіціантом для інформування клієнта про суму замовлення до моменту оплати. Наявність цього рахунку підтверджує лише факт замовлення товару, але не є доказом завершеної розрахункової операції без використання РРО. Сам по собі Рахунок не підтверджує факт передачі коштів від покупця продавцю. Обов`язок застосувати РРО виникає виключно в момент приймання коштів від покупця, в момент безпосереднього розрахунку, а не в момент формування та надання рахунку. Контролюючий орган не надав доказів того, що кошти у сумі 119,00 грн. були остаточно прийняті від покупця без фіскалізації. Також не було зроблено контрольної закупки з відеофіксацією моменту передачі коштів та невидачі чека. З приводу контрольної закупки Позивач звертає увагу, що наказ та направлення на здійснення фактичної перевірки Позивача оформлені 16.07.2025, перевірка розпочалась 18.07.2025, в той час як Рахунок №243547 оформлений 11.07.2025. Щодо відсутності у фіскальних чеках коду УКТ ЗЕД - як вбачається з чеку № 4641577749 від 22.06.2025 в ньому зазначено код УКТЗЕД 2203001000, що відповідає товарній позиції УКТЗЕД Пиво із солоду (солодове) інше. Фактично, в даному випадку, йдеться про технічну особливість відображення реквізитів у чеку, а не про відсутність режиму програмування як такого. Твердження відповідача про те, що товари на суму 69 697,00 грн. не є облікованими, ґрунтуються на недопустимих доказах та спростовуються наявними у позивача первинними документами, які підтверджують як походження товару, так і його відображення у бухгалтерському обліку: Весь асортимент алкогольних напоїв, зазначений у Відомості ТМЦ від 18.07.2025, був отриманий від офіційних постачальників, що підтверджується видатковими накладними, ТТН, які були надані на запит відповідача та при оскарженні спірного податкового повідомлення-рішення у процедурі адміністративного оскарження. Відсутність первинних документів безпосередньо у місці продажу на момент перевірки не є безумовним доказом «необлікованості», якщо платник податків надав первинні документи контролюючому органу чи суду. Також, позивач наголошує на тому, що відомість ТМЦ містить дописки та виправлення цифр, що зроблені посадовими особами ДПС вже після завершення фізичного перерахунку та не надані на ознайомлення позивачу. Позивач наполягає на безпідставності висновків контролюючого органу та просить задовольнити позов.
Згідно з положеннями статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частиною 1 ст. 262 КАС України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
У зв`язку із запланованою відсутністю судді Запорізького окружного адміністративного суду Артоуз Олесі Олександрівни з 09.02.2026 по 13.02.2026 (підготовка суддів для підтримання кваліфікації) справу розглянуто невідкладно після завершення суддею навчання. 
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «БЗ-АЛКО» (код ЄДРПОУ 44622951) (далі – ТОВ «БЗ-АЛКО») зареєстроване як юридична особа 16.09.2021 номер запису: 1001031020000051757.
Відповідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «БЗ-АЛКО» здійснює наступні види економічної діяльності за КВЕД: 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний) 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах 55.10 Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування 55.20 Діяльність засобів розміщування на період відпустки та іншого тимчасового проживання 56.30 Обслуговування напоями 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна 82.30 Організування конгресів і торговельних виставок 93.29 Організування інших видів відпочинку та розваг. 
Керуючись ст. 19-1, ст.20, пп. 75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового Кодексу України на підставі пп. 80.2.2, пп. 80.2.5 п.80.2 ст.80, пп.69.35 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового Кодексу України, доповідної записки від 16.07.2025 №2740/08-01-07-08-06 та у зв`язку з отриманням в установленому законодавством порядку інформації про можливі порушення законодавства, в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області видано наказ від 16.07.2025 №1296-П та направлення №1909, №1910, №1911, №1912 про проведення з 17.07.2025, тривалістю не більше 10 діб фактичної перевірки бару за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Долинське, комплекс будівель та споруд № 6, за період з 18.06.2025 по день закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю за дотримання норм законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; виявлення порушень установлених правил торгівлі підакцизними товарами, вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами); з питань цін та ціноутворення, а також дотримання інших нормативно-правових актів, що регулюють обіг підакцизних товарів в Україні.
За результатами перевірки складено Акт фактичної перевірки від 25.07.2025, зареєстрований 28.07.2025 за №9978/08/01/07/08/44622951 (далі – Акт перевірки), згідно з висновками якого встановлено порушення ТОВ «БЗ-АЛКО»:
при реалізації пива «Leffe Blonde» об`ємом 0,3 літра за ціною 119 грн. (продаж підтверджується рахунком №243547 від 11.07.2025 виданим в 13 год. 29 хв., розрахунок проводився за готівкові кошти) фіскалізований програмний реєстратор розрахункових операцій не застосувався та розрахунковий документ встановленої форми на суму 119 грн. не видавався, чим порушено п. 1 та п. 2 ст. З Закону України від 06.07.95 №265/95-ВР „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (зі змінами та доповненнями)(порушення вчинене вперше);
проведення розрахункової операції через програмний реєстратор розрахункових операцій з порушенням використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості, а саме: згідно фіскального чеку ПРРО №4613607922 від 18.06.2025 роздрукованого об 14:28:19 год. здійснено продаж підакцизного товару - пива «Witbier Blanche» об`ємом 0,5 літри за ціною 109 грн. без зазначення десятизначного коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД. Також, згідно фіскального чеку ПРРО №4641577749 від 22.06.2025 роздрукованого об 17:04:49 год. здійснено продаж підакцизного товару - пива «Corona Extra скло» за ціною 169 грн. без зазначення десятизначного коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД. Відповідно до Положення №13 для підакцизного товару необхідно забезпечити зазначення у фіскальному касовому чеку коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, затвердженого Законом №674, який складається з 10 циф;
при співставленні наданих до перевірки даних первинних документів (видаткові накладні), бази даних ДПС України (ІС «СОД РРО/Чеки РРО) з фактичними залишками ТМЦ в барі за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Долинське, комплекс будівель та споруд №6, встановлено порушення ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації на суму 69697,00 грн. Під час перевірки 18.07.2025 у місці продажу (бар за адресою: Запорізька область. Запорізький район, с. Долинське, комплекс будівель та споруд №6) на зберіганні знаходилися алкогольні напої на суму 162579,00 грн. Найменування товарів, назви, кількість, ціна, загальна вартість зазначені у Відомості ТМЦ (є додатком до акту перевірки), що складені особами, які проводили перевірку та без заперечень підписані довіреною особою діяльність ТОВ «БЗ-АЛКО» (код ЄДРПОУ 44622951), ОСОБА_1 . На початок проведення перевірки 18.07.2025 у місці продажу (бар за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Долинське, комплекс будівель та споруд №6) відсутні документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження зазначених алкогольних напоїв (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки зберігалися у місці продажу. Таким чином, 18.07.2025 встановлено факт зберігання ТОВ «БЗ-АЛКО» (код ЄДРПОУ 44622951) (ліцензіатом - суб`єктом господарювання, який отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями) необлікованих у такого ліцензіата алкогольних напоїв на суму 69697,00 грн. у барі за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Долинське, комплекс будівель та споруд №6.
Позивач не погодився з висновками Акту та у встановленому порядку подав заперечення від 11.08.2025.
За результатами розгляду заперечень складено листом від 25.08.2025 № 37819/6/08-01-07-08-13 повідомлено платнику податків про те, що висновки Акту перевірки є правильними та відповідають нормам законодавства.
За результатами проведеної перевірки складено податкове повідомлення – рішення форми «С» від 01.09.2025 за №00146320708 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у вигляді пені у розмірі 74 916,00 грн. з яких: за порушення п. 1 та п. 2 ст. З Закону України від 06.07.95 №265/95-ВР „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" – 119,00 грн, п. 11 ст. 3 п. 1 та п. 2 ст. З Закону України від 06.07.95 №265/95-ВР „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" – 5 100,00 грн. та за порушення п. 12 ст. 3 п. 1 та п. 2 ст. 3 Закону України від 06.07.95 №265/95-ВР „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" – 69 697,00 грн.
Не погодившись з прийнятим ППР від 01.09.2025 за №00146320708, позивачем до ДПС України подано скаргу б/д та б/н на зазначене податкове повідомлення – рішення. 
Рішенням ДПС України від 31.10.2025 №31558/6/99-00-06-03-02-06 оскаржуване повідомлення-рішення від 01.09.2025 за №00146320708 залишено без змін, а скарга без задоволення.
Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.
Суд, оцінивши повідомлені сторонами справи обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
За правилами частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України, в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 61.1 ст.61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Також пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Абзацом 1 п.75.1ст.75 ПК України встановлено право контролюючих органів на проведення камеральних, документальних (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичних перевірок.
Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).
Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Пунктом 80.2 статті 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, визначених в пп 80.2.1-80.2.7 п 80.2 ст. 80 ПК України.
З наказу в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області від 16.07.2025 №1296-П, судом встановлено, що підставою для перевірки зазначено підпункт пп. 80.2.2 та пп. 80.2.5 п.80.2 ст. 80 ПК України, якими передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп. 80.2.2) та у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (пп. 80.2.5).
Позивачем в позовній заяві не оскаржується правомірність наказу в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області від 16.07.2025 №1296-П.
Дослідивши зміст наказу в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області від 16.07.2025 №1296-П, суд вважає, що наказ про призначення фактичної перевірки в цій частині прийнятий відповідачем правомірно та у спосіб передбачений чинним законодавством.
Згідно з п. 80.4 ст. 80 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.
Положеннями п. 20.1 ст. 20 ПК України надано контролюючим органам, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, з поміж іншого, проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.
Відповідно до пп 2.2.12 п. 2.2 акту перевірки перевіркою встановлено проведення контрольної розрахункової операції без застосування РРО (програмного РРО, розрахункової книжки) при продажу товарів (наданні послуг) пива «Leffe Blonde» об`ємом 0,3 літра за ціною 119 грн. на суму 119,00 грн.
Так, контролюючим органом зазначено, що при реалізації пива «Leffe Blonde» об`ємом 0,3 літра за ціною 119 грн. (продаж підтверджується рахунком №243547 від 11.07.2025 виданим в 13 год. 29 хв., розрахунок проводився за готівкові кошти) фіскалізований програмний реєстратор розрахункових операцій не застосувався та розрахунковий документ встановленої форми на суму 119 грн. не видавався.
Позивач наголошує на тому, що контролюючи органом допущено порушення в частині порядку проведення контрольної операції, а саме – операцію проведено 11.07.2025 до прийняття рішення про проведення перевірки 16.07.2025.
Однак, суд наголошує на тому, що відповідно до наказу в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області від 16.07.2025 №1296-П фактична перевірка бару за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Долинське, комплекс будівель та споруд № 6, проводилася за період з 18.06.2025 по день закінчення фактичної перевірки.
Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Щодо можливості проведення фактичної перевірки в межах 1095 днів та правомірності наказу про призначення такої перевірки було зроблено висновок Верховним Судом у справі № 826/8284/17 (постанова від 20.05.2022), у справі № 280/6832/23 (постанова від 09.09.2024), №560/15692/23 (постанова від 27.03.2025).
При цьому, ПК України не встановлено будь-яких обмежень та/або заборон щодо періоду діяльності платника, який перевіряється в ході фактичних перевірок, крім статті 102 ПК України (не пізніше 1095 днів), а так само, як і використання під час проведення фактичної перевірки відповідних документів, визначених ПК України, податкової інформації, даних СОД РРО, інших матеріалів, отриманих в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.
Отже, твердження позивача про те, що контрольна операція проводилася поза межами перевірки є безпідставним.
Разом з тим, статтею 2 Закону України «Про джерела фінансування органів державної влади» від 30.06.1999 №783-XIV визначено органи державної влади здійснюють свою діяльність виключно за рахунок бюджетного фінансування (крім випадків, визначених цим Законом) в межах, передбачених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.
Відповідачем не надано жодних доказів, які б вказували на видачу посадовим особам ГУ ДПС у Запорізькій області, які в межах проведення фактичної здійснили контрольну розрахункову операцію в даній справі, грошових коштів (готівки) з каси за рахунок відповідних бюджетних асигнувань контролюючого органу. Отже, вказані грошові кошти фактично мають інше джерело походження ніж кошти, передбачені на здійснення відповідної діяльності органів ДПС, що не передбачено Законом України «Про джерела фінансування органів державної влади».
Зважаючи те, що законодавство не містить дозволу щодо використання для проведення контрольних операцій приватних коштів, у тому числі коштів осіб, які проводять перевірку, а відтак в силу частини другої статті 19 Конституції України посадові особи контролюючого органу, за відсутності законодавчого дозволу, не мають права використовувати власні кошти для проведення контрольної розрахункової операції.
Крім того, матеріали справи не містять доказів повернення грошових коштів посадовим особам, так само, як і доказів повернення придбаного товару.
Таким чином, контрольна розрахункова операція фактично проведена не за рахунок контролюючого органу, тобто не у зв`язку з виконанням функцій держави, а відтак, проведена не у порядку та не у спосіб, встановлені нормами чинного законодавства.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначаються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР, в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Відповідно до приписів пунктів 1, 2, 11 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:
проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;
надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.
Згідно визначень, наведених у статті 2 Закону № 265/95-ВР:
розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;
розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.
Отже, за змістом наведених вимог суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) розрахунковий документ встановленої форми та змісту, що підтверджує виконання розрахункової операції, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.
Пунктом 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР визначено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:
- у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:
100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;
150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що пункт 1 статті 17 Закону №265/95-ВР встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків: 
1) непроведення розрахункової операції через РРО; 
2) проведення розрахункової операції через РРО, однак, на неповну суму покупки; 
3) невидача відповідного (тобто такого, що відповідає вимогам щодо форми і змісту) розрахункового документа. 
Перші два обов`язки суб`єкта господарювання випливають зі змісту пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР, а третій - з пункту 2 статті 3 Закону №265/95-ВР. Відповідно, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) і утворює склад правопорушення.
Верховний Суд у постанові від 02.02.2023 у справі № 500/6845/21 вирішував питання щодо наявності підстав для застосування штрафних санкцій на підставі пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у разі виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання, який зареєстрований платником акцизного податку, факту роздрукування ним розрахункового документа з таким недоліком як відсутність у ньому літерного позначення акцизного податку, розміру його ставки та загальної суми акцизного податку у ціні товару.
У вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що предметом доказування у справах, пов`язаних із притягненням суб`єкта господарювання до відповідальності на підставі пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР, є встановлення на підставі належних і допустимих доказів фактів, з якими контролюючий орган пов`язує допущення порушення суб`єктом господарювання вимог пункту 1 та/або 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.
У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, перевірці підлягають як обставини видачі/невидачі розрахункового документа, так і обставини відповідності такого вимогам щодо форми і змісту.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 16.01.2025 у справі № 240/24491/23, від 06.02.2025 № 120/11036/23, від 27.03.2025 у справі № 560/20670/23. 
Контролюючим органом під час перевірки встановлено порушення позивачем п. 1 та п. 2 ст. 3 Закону №265/95-ВР під час проведення операції з реалізації пива «Leffe Blonde» об`ємом 0,3 літра за ціною 119 грн. 
Відповідно до Акту перевірки продаж підтверджується рахунком №243547 від 11.07.2025 виданим в 13:29 год, розрахунок проводився за готівкові кошти, фіскалізований програмний реєстратор розрахункових операцій не застосувався та розрахунковий документ встановленої форми на суму 119 грн. не видавався. 
Разом з тим матеріали перевірки не містять доказів проведення 11.07.2025 о 13:29 год. в барі за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Долинське, комплекс будівель та споруд № 6 операції з реалізації пива «Leffe Blonde» об`ємом 0,3 літра.
Досліджуючи надані контролюючим органом документи суд наголошує на тому, що рахунок за своєю природою є декларацією про наміри постачальника продати, а замовника придбати у певний період часу індивідуально визначений товар (роботи, послуги) у номенклатурі, кількості та за ціною, означеною у рахунку.
При цьому, наявність такого рахунку не створює ані у постачальника, ані у замовника імперативного обов`язку продати та/або придбати відповідний індивідуально визначений товар (роботи, послуги) у номенклатурі, кількості та за ціною, означеною у рахунку.
Будь-яка зі сторін до моменту оплати та/або отримання товару може відмовитися як від задекларованих у рахунку умов угоди так і від здійснення самої угоди.
Відтак, наданий контролюючим органом рахунок №243547 від 11.07.2025 не свідчить про проведення операції з реалізації пива «Leffe Blonde» об`ємом 0,3 літра за ціною 119 грн.
Інших доказів які б свідчили про реалізацію 11.07.2025 о 13:29 год. в барі за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Долинське, комплекс будівель та споруд № 6 пива «Leffe Blonde» об`ємом 0,3 літра матеріали перевірки не містять.
Також, як встановлено судом раніше, дана операція визначена контролюючим органом як контрольна, що обумовлює необхідність її належного документального оформлення, зокрема доказів видачі посадовим особам ГУ ДПС у Запорізькій області, які в межах проведення фактичної здійснили контрольну розрахункову операцію в даній справі, грошових коштів (готівки) з каси за рахунок відповідних бюджетних асигнувань контролюючого органу, повернення грошових коштів посадовим особам, а придбаного товару - платнику податків. 
В той же час, позивач в даній справі заперечує факт здійснення на підставі рахунку №243547 від 11.07.2025 операції з реалізації пива «Leffe Blonde» об`ємом 0,3 літра. 
Суд наголошує на тому, що судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, в той час, як на контролюючий орган покладається обов`язок доведення правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.
Таким чином, контролюючим органом не доведено правомірності висновків про порушення позивачем під час реалізації пива «Leffe Blonde» об`ємом 0,3 літра за ціною 119 грн п. 1 та п. 2 ст. З Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а відповідно застосування до ТОВ «БЗ-АЛКО» штрафних фінансових санкцій на суму 119 грн. є безпідставним.
Щодо порушення ТОВ «БЗ-АЛКО» п. 11 ст. 3 п. 1 та п. 2 ст. 3 Закону №265/95-ВР судом встановлено наступне.
Відповідно до Акту перевірки контролюючим органом виявлено проведення розрахункової операції через програмний реєстратор розрахункових операцій з порушенням використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості, а саме: згідно фіскального чеку ПРРО №4613607922 від 18.06.2025 роздрукованого об 14:28:19 год. здійснено продаж підакцизного товару - пива «Witbier Blanche» об`ємом 0,5 літри за ціною 109 грн. без зазначення десятизначного коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД. Також, згідно фіскального чеку ПРРО №4641577749 від 22.06.2025 роздрукованого об 17:04:49 год. здійснено продаж підакцизного товару - пива «Corona Extra скло» за ціною 169 грн. без зазначення десятизначного коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД. Відповідно до Положення №13 для підакцизного товару необхідно забезпечити зазначення у фіскальному касовому чеку коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, затвердженого Законом №674, який складається з 10 циф.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону №265/95-ВР форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій чи використанням розрахункових книжок, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів затверджене наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 за №220/28350 (далі - Положення №13).
Відповідно до пункту 1 розділу I Положення №13, визначено форму і зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, які в обов`язковому порядку мають надаватися особам, які отримують або повертають товар, отримують послуги або відмовляються від них, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням інтернету, при здійсненні розрахунків суб`єктами господарювання для підтвердження факту: продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг; здійснення операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, якщо такі операції виконуються не в касах банків; здійснення операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів; приймання комерційними агентами банків та небанківськими фінансовими установами готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування (далі - ПТКС), за винятком ПТКС, що дають змогу користувачеві здійснювати виключно операції з отримання коштів.
Згідно з пункту 1 розділу IІ Положення №13, фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ/електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Форма №ФКЧ-1 фіскального касового чека на товари (послуги) наведена у додатку 1 до цього Положення.
Пунктом 3 розділу І Положення № 13 передбачено, що установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.
Згідно з пунктом 2 розділу IІ Положення №13 встановлено, що фіскальний чек має містити, зокрема, такі обов`язкові реквізити як код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7).
Досліджуючи додані до Акту перевірки чеки ПРРО №4613607922 від 18.06.2025 та №4641577749 від 22.06.2025 судом встановлено відсутність десятизначного коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД щодо пива «Witbier Blanche» об`ємом 0,5 літри за ціною 109 грн. та пива «Corona Extra скло» за ціною 169 грн.
Позивачем не заперечується відсутність виявлених недоліків чеків, однак, позивач заперечує порушення п. 11 ст. 3 п. 1 та п. 2 ст. 3 Закону №265/95-ВР та наголошує на тому, що відсутність десятизначного коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД слід вважати недоліком реквізиту і не впливає на можливість встановлення та оподаткування відповідної операції.
Верховний Суд в постанові від 02.02.2023 № 500/6845/21 сформулював правовий висновок, відповідно до якого за змістом норм Положення №13 слід розрізняти недолік реквізиту у розрахунковому документі від відсутності відповідного реквізиту взагалі. У першому випадку дійсно неможливо стверджувати, що документ втрачає статус розрахункового, натомість, у другому випадку безпосередньо Положення № 13 указує, що такий документ не прийматиметься як розрахунковий. Відсутність такого реквізиту у фіскальному чеку на товари (послуги), виданому суб`єктом господарювання - платником акцизного податку, як назва податку, літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами) позбавляє такий документ статусу розрахункового, відповідно, створення і роздрукування, а так само видача покупцеві документу з таким недоліком не може вважатися належним виконанням обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону України № 265/95-ВР.
У постановах від 07.08.2025 у справі № 280/6835/23 та від 16.09.2024 у справі 280/6832/23 Верховний Суд вказав, що відсутність обов`язкового реквізиту у фіскальному чеку на товари (послуги), виданому суб`єктом господарювання - платником акцизного податку, як цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої позбавляє такий документ статусу розрахункового, відповідно, створення і роздрукування, а так само видача покупцеві документу з таким недоліком не може вважатися належним виконанням обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР.
У постанові від 27.03.2025 у справі №280/6830/23 Верховний Суд виснував, що розрахунковим може вважатися лише документ, який відповідає вимогам зазначеного вище Положення, тому відсутність обов`язкових реквізитів у фіскальних касових чеках на товари (послуги) є свідченням створення суб`єктом господарювання невідповідних розрахункових документів, відповідно, проведення розрахункових операцій через РРО тягне за собою застосування фінансової санкції, передбаченої Законом № 265/95-ВР.
Застосовуючи наведені висновки до правовідносин, які виникли у цій справі, суд приходить до висновку, що відсутність обов`язкового реквізиту у фіскальному чеку на товари (послуги), виданому суб`єктом господарювання - платником акцизного податку, як код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД позбавляє такий документ статусу розрахункового, відповідно, створення і роздрукування, а так само видача покупцеві документу з таким недоліком не може вважатися належним виконанням обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону України № 265/95-ВР.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: подавати до контролюючих органів звітність, пов`язану із застосуванням реєстратора розрахункових операцій та розрахункових книжок, не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця у разі, якщо цим пунктом не передбачено подання інформації по дротових або бездротових каналах зв`язку.
Суб`єкти господарювання, які використовують програмні реєстратори розрахункових операцій, повинні передавати до контролюючих органів по дротових або бездротових каналах зв`язку інформацію у формі електронних копій розрахункових документів, електронних фіскальних звітів, електронних фіскальних звітних чеків та іншу інформацію, необхідну для обліку роботи програмних реєстраторів розрахункових операцій фіскальним сервером контролюючого органу, яка створюється засобами таких програмних реєстраторів розрахункових операцій.
Програмні реєстратори розрахункових операцій та фіскальний сервер контролюючого органу повинні забезпечувати можливість одержання в автоматичному режимі даних про електронні розрахункові документи від фіскального сервера контролюючого органу, необхідних для формування засобами програмного реєстратора розрахункових операцій та передачі до фіскального сервера контролюючого органу фіскальних звітів та електронних фіскальних звітних чеків за відповідний період.
Порядок передачі інформації від реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, по дротових або бездротових каналах зв`язку встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, на базі технології, розробленої Національним банком України, або з використанням кваліфікованого електронного підпису, кваліфікованої електронної позначки часу з дотриманням вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та/або інших дозволених в Україні засобів захисту інформації, передбачених законодавством. При цьому застосування удосконаленого електронного підпису та/або удосконаленої електронної печатки є достатнім для застосування в програмних реєстраторах розрахункових операцій.
Крім того, згідно з п.14 ч.1 ст.3 вказаного закону, саме суб`єкти господарювання зобов`язані вводити в експлуатацію, проводити технічне обслуговування без порушення раніше здійсненого належним чином опломбування реєстратора розрахункових операцій, ремонтувати реєстратори розрахункових операцій через центри сервісного обслуговування в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.16 - у разі виявлення несправностей реєстратора розрахункових операцій, а також пошкодження засобів контролю протягом робочого дня, в якому виявлено несправності чи пошкодження, письмово або засобами електронних комунікацій в довільній формі повідомити центр сервісного обслуговування, а також протягом двох робочих днів після дня виявлення несправностей чи пошкодження письмово або засобами електронних комунікацій в довільній формі повідомити про це контролюючий орган, у якому суб`єкт господарювання зареєстрований платником податків. У разі проведення розрахункових операцій у період відсутності зв`язку між програмним реєстратором розрахункових операцій та фіскальним сервером контролюючого органу протягом години після відновлення такого зв`язку повідомити контролюючий орган засобами електронних комунікацій про час і дату початку та завершення проведення розрахункових операцій у цей період за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. У разі проведення розрахункових операцій у період відсутності зв`язку між програмним реєстратором розрахункових операцій та фіскальним сервером контролюючого органу зазначати у розрахунковому документі про проведення розрахункової операції у режимі офлайн.
Матеріали, які є підставами для висновків під час проведення перевірок, вказані в ст.83 ПК України. Зокрема, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом, податкова інформація, експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України, судові рішення, податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи, мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами.
Виключень залежно від виду перевірки закону не містить. Отже, відомості РРО, виданих фіскальних для фактичної перевірки дотримання обігу готівкових коштів є належними та підлягають обов`язковому врахуванню для висновків.
Застосовуючи пункти 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР та норми Положення про форму та зміст розрахункових документів, суд враховує висновки Верховного Суду, викладеними у постановах від 03.11.2023 у справі № 640/23582/21, від 18.06.2025 у справі № 380/11678/24, від 18.11.2025 у справах № 320/2153/24, № 320/43471/23, від 23.10.2025 у справі № 620/16861/23, згідно яких, відсутність саме реквізитів, передбачених рядками 10 - 17 фіскального чека, не свідчить про невидачу розрахункового документа.
Оскільки згідно Акту перевірки фіскальні чеки ПРРО №4613607922 від 18.06.2025 та №4641577749 від 22.06.2025, видані позивачем без програмування зазначення коду товарної підкатегорії з УКТ ЗЕД, відповідач правомірно притягнув позивача до фінансової відповідальності. Донарахування штрафу у вказаному ППР відповідає виду, межам та змісту порушення з дотриманням вимог закону. 
Щодо застосування штрафу на суму 69 697,00 грн за порушення п. 12 ст. 3 п. 1 та п. 2 ст. 3 Закону №265/95-ВР суд зазначає наступне.
Відповідно до Акту перевірки при співставленні наданих до перевірки даних первинних документів (видаткові накладні), бази даних ДПС України (ІС «СОД РРО/Чеки РРО) з фактичними залишками ТМЦ в барі за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Долинське, комплекс будівель та споруд №6, встановлено порушення ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації на суму 69697,00 грн. Під час перевірки 18.07.2025 у місці продажу (бар за адресою: Запорізька область. Запорізький район, с. Долинське, комплекс будівель та споруд №6) на зберіганні знаходилися алкогольні напої на суму 162579,00 грн. Найменування товарів, назви, кількість, ціна, загальна вартість зазначені у Відомості ТМЦ (є додатком до акту перевірки), що складені особами, які проводили перевірку та без заперечень підписані довіреною особою діяльність ТОВ «БЗ-АЛКО» (код ЄДРПОУ 44622951), ОСОБА_1 . На початок проведення перевірки 18.07.2025 у місці продажу (бар за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Долинське, комплекс будівель та споруд №6) відсутні документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження зазначених алкогольних напоїв (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки зберігалися у місці продажу. Таким чином, 18.07.2025 встановлено факт зберігання ТОВ «БЗ-АЛКО» (код ЄДРПОУ 44622951) (ліцензіатом - суб`єктом господарювання, який отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями) необлікованих у такого ліцензіата алкогольних напоїв на суму 69697,00 грн. у барі за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Долинське, комплекс будівель та споруд №6.
Пунктом 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема, вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Статтею 20 Закону № 265/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Відповідно до пункту 85.4 статті 85 ПК України, при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.
У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис (пункт 85.6 статті 85 ПК України).
Посадовими особами контролюючого органу 18.07.2025 надано представнику позивача запит на надання документів. 
Доводи позову щодо невідповідності запиту 18.07.2025 вимогам п. 73.3 ст. 73 ПК України суд вважає неприйнятними.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 23.05.2024 по справі 813/3243/17 дійшов висновку, що посилання Товариства на окремі дефекти запиту про надання інформації не впливають на обов`язок позивача надати всю необхідну інформацію за запитом, оскільки відсутність або неповнота посилань на конкретні джерела отримання податкової інформації не повинні розглядатися як підстава для визнання запиту таким, що не відповідає вимогам пункту 73.3 ПК України.
Обов`язок суб`єкта господарювання, передбачений пунктом 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР, полягає у забезпеченні обліку товарних запасів та наданні контролюючому органу під час перевірки документів у паперовій або електронній формі, які підтверджують облік і походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХIV (далі - Закон № 996-ХIV).
Відповідно до статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.
Під час перевірки було виявлено порушення ТОВ «БЗ-АЛКО» порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації на суму 69 697,00 грн., які не підтверджені під час проведення перевірки первинними документами (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження зазначених алкогольних напоїв (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки зберігалися у місці продажу.
Верховний Суд у постанові від 06.12.2024 у справі № 440/2331/24 зауважив, що ключовим елементом норми пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР (щодо обов`язку суб`єкта господарювання надати облікові документи) є словосполучення «товарні запаси, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу».
При цьому суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 12.03.2025 у справі № 280/1998/23 та від 07.02.2024 у справі № 280/6422/22, де зазначено, що для встановлення факту ненадання документів на підтвердження обліку та походження товарів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу, першочергово слід встановити, який саме товар станом на момент перевірки зберігається у місці продажу.
Відповідно, лише у разі встановлення контролюючим органом, що у місці продажу на момент проведення перевірки фактично знаходився конкретний товар, який не внесений до форми обліку та щодо якого відсутні первинні документи, наявні підстави для застосування до суб`єкта господарювання фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону № 265/95-ВР.
Верховний Суд в постанові від 07.02.2024 у справі №280/6422/22 вказав, що «первинні документи на товари мають зберігатися в місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття (реалізації, списання тощо) останньої одиниці товару, відображеної в таких первинних документах».
Суд зауважує, що законодавством не передбачено, що за місцем знаходження господарської одиниці суб`єкта господарювання повинні зберігатись оригінали первинних документів на придбання товарно-матеріальних цінностей, які є підставою для бухгалтерського обліку, ведення якого відповідно до статті 8 Закону № 996-ХIV покладено на уповноважену особу.
Сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону № 996-ХIV, не є підставою для застосування до юридичної особи фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Також, у постанові від 29.09.2025 у справі №380/12025/24 Верховний Суд зазначив наступне: «аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації в порядку, встановленому законодавством, відповідає бухгалтерському обліку. Відтак, для встановлення факту не облікування товарів в установленому порядку слід перевірити відповідні бухгалтерські регістри та первинні документи, на підставі яких вони ведуться (як то накладні, витратні накладні, товарно-транспортні накладні, тощо). У свою чергу порушенням встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку є відсутність як таких відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей, їх походження».
Ключовим елементом норми пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР (щодо обов`язку суб`єкта господарювання надати облікові документи) є словосполучення «товарні запаси, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу».
За змістом статті 20 Закону №265/95-ВР суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності): 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) ненадання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). 
Як правильно зазначає позивач контролюючим органом не складався акт про ненадання в повному обсязі запитуваних первинних документів.
Згідно з пунктом 20.1.9. ПК України контролюючі органи мають право під час проведення перевірки вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки з використанням інформації та документів щодо результатів такої інвентаризації за наслідками таких перевірок або під час наступних заходів податкового контролю.
Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291, а саме в розділі «Рахунок 28 «Товари»» встановлено: на рахунку 28 "Товари" ведеться облік руху товарно-матеріальних цінностей, що надійшли на підприємство з метою продажу. Цей рахунок використовують в основному збутові, торгові та заготівельні підприємства і організації, а також підприємства громадського харчування. Відповідно до абз. 6 Розділу «Рахунок 28 «Товари»»: на субрахунку 281 "Товари на складі" ведеться облік руху та наявності товарних запасів, що знаходяться на оптових та розподільчих базах, складах, овочесховищах, морозильниках тощо.
ТОВ «БЗ-АЛКО» надано до суду оборотно-сальдову відомість по рахунку 281 за період з 01.11.2024 по 18.07.2025.
Однак, матеріали справи не містять доказів того, що суду оборотно-сальдову відомість по рахунку 281 за період з 01.11.2024 по 18.07.2025 або інші документи щодо обліку реалізованих товарів існували на дату перевірки та надавалися контролюючому органу матеріали справи не містять.
Проведення інвентаризації товарних запасів в жовтні 2024 року та відповідний інвентарний опис не свідчать про відсутність протягом періоду з 31.10.2024 по 18.07.2025 руху товарних запасів, а відповідно і про належне ведення обліку товарних запасів станом на 18.07.2025.
Відтак, суд вважає, що виявлені в цій частині порушення позивачем не спростован. 
Суд також відхиляє зауваження позивача до оформлення Акту перевірки з наступних підстав.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.06.2020 у справі №140/388/19, акт перевірки є службовим документом податкового органу, в якому фіксуються виявлені порушення платником податкового законодавства, контроль за дотриманням якого здійснюється податковим органом, водночас акт містить доказову інформацію про факти і зміст самого порушення платника податків.
Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п.19 ч.1 ст.4 КАС України).
Верховний Суд у постанові від 02.02.2023 у справі №500/6845/21 змінив в частині обґрунтування висновків суду, позаяк під час касаційного перегляду знайшли своє підтвердження доводи позивача про протиправність притягнення її до відповідальності на підставі пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР, проте оскільки штрафні санкції, визначені податковим повідомленням-рішення застосовані також і за порушення позивачем вимог пункту 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, а їх загальний розмір розраховувався відповідно до вимог пункту 11 Прикінцевих положень Закону №265/95-ВР, суд касаційної інстанції вважає, що безпідставність посилання на пункт 1 статті 3 Закону №265/95-ВР в рішенні не тягне за собою його протиправність. Доводи позивача про те, що за допущене ним порушення передбачена відповідальність Кодексом України про адміністративні правопорушення не впливають на вищенаведені висновки суду, оскільки притягнення посадової особи до адміністративної відповідальності не звільняє безпосередньо суб`єкта господарювання від відповідальності фінансової.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 18.01.2023 у справі №826/10888/18 висновує: саме по собі порушення процедури прийняття акту не повинно породжувати правових наслідків для його правомірності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акту необхідно розуміти не як вимоги до самого акту, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на його прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акту, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Не кожен дефект акту робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки під час прийняття певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.
Також, позивач не згоден із використання відповідачем інформації, що знаходиться в електронних базах даних відповідача.
Відповідно до підпункту 14.1.278 пункту 14.1 статті 14 ПК України СОД РРО - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених реєстраторами розрахункових операцій та програмними реєстраторами розрахункових операцій), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів. Користувачам-покупцям (споживачам) через Електронний кабінет, що функціонує відповідно до статті 42-1 цього Кодексу, забезпечується можливість: контролю справжності та достовірності розрахункових документів, що зберігаються в СОД РРО. Порядок функціонування СОД РРО визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Механізм функціонування СОД РРО щодо отримання від РРО та ПРРО визначених законодавством даних та збереження таких даних у базі даних інформаційно-телекомунікаційної системи Державної податкової служби України визначений Порядком функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 05.08.2020 № 477.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ вказаного Порядку СОД РРО - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних РРО та ПРРО (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених РРО та ПРРО), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.
СОД РРО розташована в ДПС та використовується в межах повноважень посадовими особами органів ДПС для виконання завдань та функцій, визначених Податковим кодексом України (пункт 2 розділу ІІ Порядку № 477).
Сервер додатків забезпечує взаємодію інформаційних систем ДПС з базою даних СОД РРО (пункт 5 розділу ІІ Порядку № 477).
Згідно із підпунктом 2 пункту 6 розділу ІІ Порядку № 477 база даних призначена для зберігання даних, що були отримані від РРО, у відкритому вигляді, в тому числі даних про проведені розрахункові операції через РРО та електронні розрахункові документи, фіскальні звітні чеки, фіскальні звіти.
Щодо використання даних СОД РРО як доказу вчинення правопорушення під час проведення фактичної перевірки, то суд на підставі частини 5 статті 242 КАС України враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 07.08.2025 у справі № 280/6835/23, такого змісту: аналіз наведених норм податкового законодавства свідчить про те, що використання податковим органом під час проведення фактичної перевірки отриманої податкової інформації, яка надходить від платників податків, через бази даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, зокрема інформація: про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі щодо електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів через інформаційну систему СОД РРО, у вигляді електронного розрахункового (фіскального) документа (чека, звіту), є такою, що може використовуватися контролюючими органами, як податкова інформація під час проведення фактичних перевірок платників податків.
При цьому використання такої інформації є належною реалізацією контролюючим органом податкового контролю, як необхідний комплекс заходів, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій та може бути самостійною підставою для висновків під час проведення фактичної перевірки.
Виходячи з наведеного колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відповідач в межах цієї справи під час проведення фактичної перевірки, мав правову можливість використовувати податкову інформацію яка міститься в СОД РРО, зокрема щодо перевірки наявності (відсутності) цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої, інформація та дані якої є фактичним відображенням (дублюванням) розрахункових операцій проведених позивачем у відповідний перевіряємий період.»
Отже, інформація із СОД РРО може бути самостійною підставою для висновків про порушення податкового законодавства під час проведення фактичної перевірки, у тому числі за попередні періоди, відтак твердження позивача щодо відсутності доказів для визначення ціни реалізованого пального суд також відхиляє як безпідставні та необґрунтовані.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення №00146320708 від 01.09.2025, що прийняте ГУ ДПС у Запорізькій області на підставі акта фактичної перевірки №9978/08/01/07/08/44622951 від 25.07.2025, в частині застосування до позивача штрафу за порушення порушено п. 1 та п. 2 ст. З Закону України від 06.07.95 №265/95-ВР „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (зі змінами та доповненнями)(порушення вчинене вперше) у розмірі 119,00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.
Під час розгляду справи суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі "Голдер проти Сполученого Королівства", згідно з якою саме "небезпідставність" доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду.
Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжена обов`язком довести «небезпідставність» своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази, зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.
В силу правових висновків постанови Верховного Суду від 06.06.2024 у справі №400/1217/23: 1) обов`язок позивача доводити обставини, на які він посилається на обґрунтування своїх доводів, є ключовим аспектом принципу змагальності та рівності в судовому процесі; 2) позивач не може будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, допоки інша сторона не надасть доказів на її спростування (концепція негативного доказу), оскільки такий підхід нівелює саму сутність принципу змагальності; 3) обов`язок доведення обставин, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, у рівній мірі покладається на обох сторін. Кожна сторона повинна довести факти, на які вона посилається. При цьому підставу позову повинен довести саме позивач. Позивач повинен подати докази, на яких ґрунтуються його вимоги разом з поданням позовної заяви. В разі неможливості самостійно представити такі докази, позивач повинен про це повідомити суд та зазначити причини, з яких доказ не може бути подано. Крім того, позивач вправі подати до суду клопотання про витребування доказів, із зазначенням причини неможливості самостійного їх представлення та наведенням вжитих ним для цього заходів.; 4) посилання позивача на те, що в силу вимог частини другої статті 77 КАС України обов`язок доказування правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача, не заслуговують на увагу, оскільки визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.
Правильність саме такого тлумачення змісту ч. 1 ст. 77 та ч. 2 ст. 77 КАС України підтверджується правовим висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 по справі № 520/2261/19, що визначений ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 09.09.2024 у справі №280/6832/23.
Враховуючи положення частин першої, другої статті 77, 90 КАС України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає, що, заявлені позовні вимоги частково знайшли свого підтвердження матеріалами справи, відповідно позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до приписів частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судовий збір, сплачений позивачем, стягується відповідно до частини 3 статті 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідача по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, при цьому, відсоток скасованих штрафних санкцій у розмірі 119,00 грн, становить 0,16 % від загального розміру позовних вимог 74 916,00 грн.
За таких обставин, на користь позивача підлягає відшкодуванню 4,84 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Запорізькій області.
Також позивачем заявлено клопотання про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, пов`язаних з розглядом справи на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.
Водночас, доказів обсягу понесених позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять.
Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БЗ-АЛКО» (70424, Запорізька обл., Запорізький район, сільрада Долинська, комплекс будівель та споруд №6 ЄДРПОУ 44622951) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166 ЄДРПОУ 44118663) про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення- задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення і №00146320708 від 01.09.2025, що прийняте ГУ ДПС у Запорізькій області на підставі акта фактичної перевірки №9978/08/01/07/08/44622951 від 25.07.2025, в частині застосування до позивача штрафу за порушення порушено п. 1 та п. 2 ст. З Закону України від 06.07.95 №265/95-ВР „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (зі змінами та доповненнями) (порушення вчинене вперше) у розмірі 119,00 грн.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БЗ-АЛКО» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 4,84 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення у повному обсязі складено та підписано 16 лютого 2026 року. 

Суддя О.О. Артоуз