Номер провадження: 22-ц/813/3079/26 
Справа № 513/1255/25
Головуючий у першій інстанції Рязанова К.Ю.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,
суддів: Громіка Р.Д.,
Комлевої О.С.,  

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» на ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 21 листопада 2025 року, постановленої під головуванням судді Рязанової К.Ю., про повернення позовної заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

29.09.2025 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 21.11.2025 року позовну заяву ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було повернуто позивачу (а.с.62).

В апеляційній скарзі ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» ставить питання про скасування ухвали Саратського районного суду Одеської області від 21.11.2025 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а.с.67-72).

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 27.03.2026 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.
Апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви передбачено п. 6 ч.1 ст. 353 ЦПК України.
За змістом ч.2 с. 369 ЦПК України ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви, що передбачено п.6 ч.1 ст. 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч.4, 6 ст. 19, ч.ч.1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). 
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Враховуючи недостатню кількість суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 8), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження, а також через участь суддів даної колегії суддів в інших цивільних, адміністративних і кримінальних справах, через відключення електроенергії в приміщенні Одеського апеляційного суду, датою ухвалення цього судового рішення є 27.03.2026 року.

Також слід зазначити, що копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі від 26.12.2025 року (а.с.91), згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України (а.с.92-93).

Колегією суддів було також враховано, що поштова кореспонденція надсилалася на адресу відповідача ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем його проживання (а.с.41). Проте, поштова кореспонденція повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.95-96), що в сенсі ст. 131 ЦПК України є належним сповіщенням. 

На підставі викладеного, а також враховуючи, що в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі наявних доказів.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем протягом встановленого строку не були усунені недоліки позовної заяви, викладені в ухвалі суду від 07.10.2025 року про залишення без руху позовної заяви (а.с.62).

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. 

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 07.10.2025 року позовну заяву ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», в особі представника позивача Романенка М.Е., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було залишено без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали (а.с.42).

17.10.2025 року представник позивача Звіздецька Д.І. подала через електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» заяву про усунення недоліків на виконання вимог ухвали Саратського районного суду Одеської області від 07.10.2025 року. До заяви було додано довіреність, сформовану через підсистему «Електронний суд», на ім`я Звіздецької Д.І. у порядку передоручення, видану Романенком М.Е. (а.с.46-50).

Разом з тим, ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 24.10.2025 року позовну заяву ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», в особі представника позивача Романенка М.Е., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором знов було залишено без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. В даній ухвалі суд зазначав, що сформована у підсистемі «Електронний суд» довіреність на ім`я Звіздецької Д.І., не відповідає вимогам ч. 2 ст. 62 ЦПК України (оформлена не у встановленому законом порядку, так як нотаріально не посвідчена) (а.с.57-58).
З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Частинами 1-2 та 4 ст. 14 ЦПК України встановлено, що у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (далі – ЄСІТС).
Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в ЄСІТС в день надходження документів.
ЄСІТС відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Згідно із ч.ч. 5,6 ст. 43 ЦПК України, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням ЄСІТС, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням ЄСІТС шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про ЄСІТС.
Відповідно до ч. 8 цієї статті, документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника).

Згідно ч. 7 ст. 62 ЦПК України, у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним цифровим підписом відповідно до Положення про ЄСІТС.
За правилами ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладенням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги».
Надсилання процесуальних документів до суду в електронному вигляді передбачає використання підсистеми «Електронний суд», відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису. Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через «Електронний кабінет».
Відповідно до пунктів 9-11 Положенням про автоматизовану систему документообігу суду шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми електронного доручення, встановленої адміністратором форми (з правом передоручення або без такого права), особа, що зареєструвала електронний кабінет, може уповноважити представника (іншу фізичну особу, що має зареєстрований електронний кабінет) на подання документів від свого імені або від імені довірителя по судовій справі, судовому провадженню або зверненню. Електронні доручення, що підтверджують повноваження підписанта автоматично додаються підсистемою до кожного документу, ним відправленого.
Шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми електронного доручення, встановленої адміністратором форми (з правом передоручення або без такого права), особа, що зареєструвала електронний кабінет в межах отриманих повноважень може надати іншій фізичній особі доступ до документів по судовій справі, судовому провадженню або зверненню. Також, шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми електронного повідомлення, встановленої адміністратором форми, автор доручення може його скасувати.
Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що електронне доручення, яке можливо надати за допомогою підсистеми «Електронний суд», видається за наявності у відповідної особи довірителя та його представника особистих електронних кабінетів у підсистемі «Електронний суд», що передбачає наявність у таких осіб електронного цифрового підпису. Електронне доручення видається лише за умови його підписання електронним ключем довірителем за допомогою алгоритмів, визначених у підсистемі «Електронний суд». Надалі таке електронне доручення автоматично додається до заяв по суті, які подані представником від імені довірителя через підсистему «Електронний суд», при цьому у користувачів відсутня можливість будь-яким чином впливати на зміст та вигляд такого електронного доручення, тобто воно формується підсистемою «Електронний суд» самостійно, відповідно до обраного обсягу повноважень представника.

За таких обставин, електронну довіреність позивача на ім`я представника Звіздецької Д.І. було сформовано та видано з використанням засобів і відповідних алгоритмів підсистеми «Електронний суд». Зазначену електронну довіреність автоматично сформовано зазначеною підсистемою та долучено до заяви про усунення недоліків від 17.10.2025 року, поданої представником в інтересах довірителя.

Отже, до заяви про усунення недоліків від 07.10.2025 року представником позивача – апелянта у справі було додано електронну довіреність від 04.08.2025 року, видану від імені ОСОБА_2 , згідно з якою останній уповноважує Звіздецьку Д.І. представляти його інтереси в судах України (у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма процесуальними правами, наданими стороні відповідно до закону, зокрема - з правом підписувати, подавати та доповнювати позовні заяви й інші передбачені законом процесуальні документи.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на висновок суду касаційної інстанції, що міститься у постанові Верховного Суду від 08.09.2021 року у справі № 486/259/21 про те, що електронна довіреність видана у підсистемі «Електронний суд», є належним доказом на підтвердження повноважень представника.

Однак, суд першої інстанції на вищевикладене уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про те, що довіреність видана позивачем на ім`я Звіздецької Д.І., не відповідає вимогам ч. 2 ст. 62 ЦПК України та тим самим порушив право позивача на доступ до суду, що є неприпустимим.

Крім викладеного, колегія суддів зазначає, що за змістом ст.ст. 2, 5 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або порушених, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Спосіб захисту має бути ефективним.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її спростовують, оскільки ухвала постановлена не у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду – скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст. ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
ухвалив: 

Апеляційну скаргу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» задовольнити.

Ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 21 листопада 2025 року про повернення позовної заяви - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання цього судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду:   С.М.Сегеда

Р.Д. Громік

О.С. Комлева