РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/5007/25 
номер провадження 2/695/939/26

26 лютого 2026 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області 
у складі: головуючого судді – Ватажок-Сташинської А.В.,
при секретарі судового засідання – Біліченко С.В.,
за участі: 
представника позивача – адвоката Бруса С.М.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Золотоноша у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:
До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась ОСОБА_1 (далі – позивач) з позовом до ОСОБА_2 (далі – відповідач) про встановлення факту родинних відносин, у якому просить встановити факт того, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був двоюрідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер двоюрідний брат позивача – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, до складу якої, зокрема входить нерухоме майно. Позивач після смерті брата звернулась до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини. Крім позивача, заяву про відмову від прийняття спадщини подав брат ОСОБА_2 , який відмовився на користь позивача. Однак, у зв`язку із відсутністю документів, які б підтверджували б родинні відносини між позивачем та померлим ОСОБА_3 , як двоюрідним братом та сестрою, постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на те, що позивач, будучи спадкоємицею після смерті двоюрідного брата позбавлена можливості оформити свої права у позасудовому порядку, позивач звернулась з даним позовом до суду.
Ухвалою суду від 27.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з розгляду даної справи.
Ухвалою суду від 26.12.2025 продовжено строк підготовчого провадження у цивільній справі на тридцять днів.
Відповідач відзив на позов не надав, надав 02.01.2026 до суду письмову заяву, відповідно до якої позов визнає, просить суд задовольнити позов повністю.
У підготовчому засіданні 26.12.2025 ОСОБА_2 ствердив, що його мати – ОСОБА_4 є рідною сестрою матері позивача – ОСОБА_1 – ОСОБА_5 , та те, що сторони є двоюрідними братом та сестрою по матері.
У підготовчому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягав з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, не прибув, явку свого представника не забезпечив. 
Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1,2 ст.200 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.
Згідно з ч.4,5 ст.200 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Відтак враховуючи підстави та предмет спору, та беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом встановлено відсутність правових підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову.
Заслухавши пояснення відповідача, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості і достовірності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, суд зазначає про таке.
З матеріалів справи судом встановлено та визнається сторонами, що ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , а її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що стверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 від 10.03.1970.
Відповідно до свідоцтво про укладення шлюбу Серія НОМЕР_2 від 16.05.1987 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уклали шлюб 16.05.1987, про що складено актовий запис за №3.
ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , а її батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що стверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_3 від 04.11.1992.
Згідно з свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_4 від 25.04.2014 ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_5 від 09.07.1970, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , а його батьками є ОСОБА_11 та ОСОБА_4 .
Згідно з паспортом громадянина України серія НОМЕР_6 виданим 31.07.2003 Золотоніським МРВ УМВС України у Черкаській області, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 у смт Ударний Углегорського району Сахалінської області.
Відповідно до свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_7 від 14.01.2008 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 . 
Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори Гавриленко Н.П., зареєстровано у реєстрі за №4402, спадкоємцем майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 є її син ОСОБА_3 .
Відповідно до свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_8 від 23.02.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як зазначено у довідці старости села Каленики, виданої Гельмязівською сільською радою № 55 від 17.04.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований і проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_3 проживав один і був постійним мешканцем села.
Згідно з наданою приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Я.І. завіреною належним чином копією спадкової справи №104/2025, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , звернувся із посвідченою приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Цинди Л.М., заявою від 22.04.2025, зареєстровано у реєстрі за №912, відповідно до якої вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 повідомляє, що усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для нього істотне значення, без застосування до нього фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею, відмовляється від прийняття спадщини з будь-яких підстав після померлого брата, ОСОБА_3 , на користь сестри померлого – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Також ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначає, що він не претендує на отримання свідоцтва про право на спадщину ні за законом, ні за заповітом, ні за заповідальним розпорядженням. Прав на отримання обов`язкової частки у спадщині він не має.
Крім того, відповідно до завіреної належним чином копії спадкової справи №104/2025, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 17.04.2025 звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті її двоюрідного брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіт/спадкові договори), № інформаційної довідки 80877418 від 17.04.2025, заповіти та спадкові договори щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні.
Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), № інформаційної довідки 80877407 від 17.04.2025 спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні.
Постановою приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Я.І. від 10.09.2025, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , оскільки спадкоємцем не надано нотаріусу документів, що підтверджують родинні стосунки спадкоємця з померлим.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою вказаної статті.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).
Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч.1,2 ст.1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається її спадщина. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша статті 1221 ЦК України).
У статті 1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.
Статтею 1262 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (частина перша статті 1265 ЦК України).
Таким чином, у п`яту чергу спадкують наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення); правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення); двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення).
Подібні висновки висловленні у постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 644/6925/19 (провадження № 61-14618св20) та від 12 липня 2021 року у справі № 449/496/18 (провадження № 61-2557св20), від 26 квітня 2023 року у справі № 2-350/2004 (провадження № 61-7128св20), від 14 лютого 2024 року у справі № 404/7153/20 (провадження № 61-2913св23), від 28 лютого 2024 року у справі № 201/8818/21 (провадження № 61-8705св23), 31 січня 2025 року у справі № 539/8/24 (провадження № 61-16741св24). 
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах – уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Родинні відносини встановлюються між заявником і іншою особою, в тому числі померлим, коли відсутні документи, що підтверджують наявність між ними родинних відносин, і відновити їх іншим шляхом неможливо. Встановлення таких відносин залежить від норм матеріального права та мети, яку заявник вказує в заяві
Найчастіше встановлюють спорідненість з близькими родичами – чоловіком, дружиною, батьками, дітьми, усиновлювачами, усиновленими, братами, сестрами, дідусем, бабусею, онуками. Встановлення названого факту може бути викликано необхідністю отримання в майбутньому матеріальних благ.
Для отримання спадщини встановлення факту родинних відносин проводиться також між заявником і рідними, а також з більш далекими родичами, оскільки цивільне законодавство відносить до числа спадкоємців за законом строго певне коло родичів, як спадкоємців.
У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 638/15738/17 (провадження № 61-15921св19) зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. 
Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно до наданої приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Шипович Я.І. завіреної належним чином копії спадкової справи №104/2025, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 звернувся із посвідченою приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Цинди Л.М., заявою від 22.04.2025, зареєстровано у реєстрі за №912, відповідно до якої вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 повідомляє, що усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для нього істотне значення, без застосування до нього фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею, відмовляється від прийняття спадщини з будь-яких підстав після померлого брата, ОСОБА_3 , на користь сестри померлого – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
У підготовчому засіданні 26.12.2025 ОСОБА_2 ствердив, що його мати – ОСОБА_4 є рідною сестрою матері позивача – ОСОБА_1 – ОСОБА_5 , та те, що сторони є двоюрідними братом та сестрою по матері.
Крім того, ОСОБА_2 надав суду 02.01.2026 до суду письмову заяву, відповідно до якої позов визнає, просить суд задовольнити позов повністю.
Верховний Суд неодноразово зауважував, що зважаючи на різноманітність правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, ураховуючи фактичні обставини, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності і необхідності застосування правових висновків Верховного Суду в кожній конкретній справі (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц, від 08 серпня 2023 року у справі № 910/8115/19 (910/13492/21)).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. 
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
При вирішенні питання про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з фактичних, встановлених в судовому засіданні обставин. Суд враховує, що законодавчо питання врегульовано положеннями Цивільного кодексу України щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для підтвердження такого факту. 
З матеріалів справи судом встановлено, та визнається відповідачем, що мати відповідача та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 – ОСОБА_4 є сестрою матері позивача – ОСОБА_1 – ОСОБА_5 , та те, що сторони є двоюрідними братом та сестрою.
Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст. 76-81 ЦПК України, обставини справи, на які позивач послалась як на підставу своїх вимог, а також беручи до уваги визнання відповідачем позову повністю, з`ясувавши відомості про встановлений факт та мету його встановлення, яка перешкоджає заявнику в оформленні спадкових прав після смерті двоюрідного брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин між фізичними особами, про який просить позивач та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Водночас, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04), що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п. 58 рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.94 року, серія A, N 303-A, п. 29).
Також згідно з п. 41 висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України (суд ураховує також роз`яснення Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» – рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання).
Керуючись ст. 2, 10, 12, 13, 81, 141, 200, 259, 263-265, 354-356 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_10 ) про встановлення факту родинних відносин – задовольнити повністю.
Встановити факт того, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був двоюрідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст. 354-356 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя А.В.Ватажок-Сташинська