ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/16692/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі – В/ч НОМЕР_1 , відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо проведення перерахунку та виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення; зобов`язання провести перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2016-2017 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу в Державній прикордонній службі України.
Зазначив, що відповідно до інформації відображеній в архівних відомостях особистих карток грошового забезпечення за 2015-2020 роки позивач проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні у період: 
- з грудня 2015 року по серпень 2019 року включно – у військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ); 
- з вересня 2019 року по грудень 2019 року включно – в ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 
- з січня 2020 року по 16.03.2020 включно – у військовій частині НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонному загоні ДПС України). 
Згідно з Витягом з Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.03.2020 №61-ОС ОСОБА_1 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 16.03.2020. 
Із архівних відомостей особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2015-2020 роки вбачається, що при проходженні військової служби позивачу із грудня 2015 року до часу звільнення не нараховувалась індексація грошового забезпечення, крім поточної індексації з урахуванням березня 2018 року як місяця обчислення індексу споживчих цін.
На адвокатський запит, НОМЕР_3 прикордонний загін листом від 03.05.2025 №09/5966-25- Вих повідомив, що в липні 2020 року ОСОБА_1 нараховано ІНФОРМАЦІЯ_3 та виплачено НОМЕР_3 прикордонним загоном заборгованість індексації грошового забезпечення за період із листопада 2015 року по лютий 2018 року у сумі 10 933,92 грн, що підтверджується архівною відомість особистої картки грошового забезпечення позивача за 2020 рік.
25.07.2025 представник позивача до НОМЕР_3 прикордонного загону подав адвокатський запит, в якому просив надати детальний помісячний розрахунок індексації грошового забезпечення (із зазначенням базових місяців) та утримань на підставі якого НОМЕР_3 прикордонним загоном (в/ч НОМЕР_2 ) виплачено при звільнені з військової служби ОСОБА_1 в липні 2020 року індексацію грошового забезпечення в сумі 10 933,92 грн. 
У відповідь на адвокатський запит, НОМЕР_3 прикордонний загін листом від 29.07.2025 №09/11340-25-Виз надіслав довідку від 29.07.2025 №221, з якої слідує, що позивачу нараховано індексацію грошового забезпечення за період служби із листопада 2015 року по лютий 2018 року включно в сумі 10 933,92 грн з урахуванням іншого, ніж січень 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця). Під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), позивачу було проведено нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення: у червні 2016 року у розмірі 9 555,30 грн та у серпні 2017 року у розмірі 10 177,05 грн. 
З урахуванням того, що під час проходження військової служби ОСОБА_1 не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення, нарахування та виплата грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки, яка нараховується з місячного грошового забезпечення проведена без урахування у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення. 
Окрім того, представник позивача зазначив, що з архівних відомостей особистих карток грошового забезпечення за 2016-2018 роки вбачається, що у період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно позивачу була нарахована та виплачена щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій».
З огляду на те, що у вказаний період місячне грошове забезпечення позивача протиправно не було проіндексоване, відповідно нарахування та виплату щомісячної додаткової грошової винагороди, проведено відповідачем виходячи із непроіндексованого (знеціненого) місячного грошового забезпечення.
Вважаючи бездіяльність відповідача протиправно, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.28).
У відзиві на позовну заяву від 19.01.2026 представник відповідача проти позову заперечив та просив у його задоволенні відмовити у зв`язку з наступним (а.с.31-39).
Представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідно до Витягу з наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 27.08.2019 №462-ос ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення з 27.08.2019.
Представник відповідача вказав, що індексація грошових доходів населення здійснюється відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.91 №1282-XII та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ №1078 від 17.07.2003.
Згідно зі ст. 1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. 
Абзацом другим ч. 4 ст. 9 Закону №1282-XII встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. 
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону №2011- XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. 
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Факт здійснення щомісячного нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення під час проходження ним військової служби та після звільнення з військової служби на виконання судового рішення, не заперечується. 
Отже, індексація грошового забезпечення не входить до складу грошового забезпечення, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг. 
Тому індексація грошового забезпечення не включається для обрахунку допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889. 
Підсумовуючи вище наведене, вважає дії посадових осіб Військової частини НОМЕР_1 були вчинені в спосіб та в межах визначених статтею 19 Конституції України. Таким чином, обставини та доводи, які виклав у своїй позовній заяві позивач, на думку відповідача, є необґрунтованими та безпідставними, а дії НОМЕР_4 прикордонного загону є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим просить у задоволенні позову відмовити повністю.
Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.
Позивач проходив військову службу у В/ч НОМЕР_1 (даний факт підтверджено відповідачем у відзиві на позовну заяву) та наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 27.08.2019 №462-ос ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення з 27.08.2019 (а.с.6 зворот).
28.04.2025 представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, у відповідь на який В/ч НОМЕР_1 листом від 02.05.2025 повідомив про те, що розрахунок індексації грошового забезпечення на яку позивач набув право але не отримав її у період проходження служби надіслано до НОМЕР_3 прикордонного загону. 
На адвокатський запит, НОМЕР_3 прикордонний загін листом від 03.05.2025 №09/5966-25- Вих повідомив, що в липні 2020 року ОСОБА_1 нараховано ІНФОРМАЦІЯ_3 та виплачено НОМЕР_3 прикордонним загоном заборгованість індексації грошового забезпечення за період із листопада 2015 року по лютий 2018 року у сумі 10 933,92 грн, що підтверджується архівною відомість особистої картки грошового забезпечення позивача за 2020 рік.
25.07.2025 представник позивача до НОМЕР_3 прикордонного загону подав адвокатський запит, в якому просив надати детальний помісячний розрахунок індексації грошового забезпечення (із зазначенням базових місяців) та утримань на підставі якого НОМЕР_3 прикордонним загоном (в/ч НОМЕР_2 ) виплачено при звільнені з військової служби ОСОБА_1 в липні 2020 року індексацію грошового забезпечення в сумі 10 933,92 грн. 
У відповідь на адвокатський запит, НОМЕР_3 прикордонний загін листом від 29.07.2025 №09/11340-25-Виз надіслав довідку від 29.07.2025 №221, з якої слідує, що позивачу нараховано індексацію грошового забезпечення за період служби із листопада 2015 року по лютий 2018 року включно в сумі 10 933,92 грн з урахуванням іншого, ніж січень 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця). Під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), позивачу було проведено нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення: у червні 2016 року у розмірі 9 555,30 грн та у серпні 2017 року у розмірі 10 177,05 грн. 
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
За правилами ч. 1 ст. 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до статей 1 та 2 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до частин 2-4 статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Судом встановлено, що у відповідності до вказаних положень Закону №2011-XII КМ України прийнято постанову від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова №704).
Як зазначено в п. 2 Постанови №704, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Підпунктом 3 п. 5 Постанови №704 керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надано право надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям виплачуються грошова допомога на оздоровлення.
Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено "Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (далі - Порядок №260).
Порядком №260 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військовослужбовців строкової служби), включає, в тому числі одноразову грошову допомогу для вирішення соціально-побутових питань.
Порядок виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань регламентовано розділом XXIV Порядку №260, пунктом 1 якого передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Згідно п. 2 розд. XXIV Порядку №260 військовослужбовцям, прийнятим (призваним) на військову службу із запасу, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується в календарному році, у якому вони призначені та вступили до виконання обов`язків за посадами.
Відповідно до абзаців 1, 3 пункту 7 розділу XXIV Порядку №260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.
До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Відповідно до п. 1 розділу XXIII Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги (п. 6 розділу XXIII Порядку №260).
Судом встановлено, що позивачу під час проходження служби виплачувалась грошова допомога на оздоровлення за 2016-2017 роки, що підтверджено копіями особистих карток грошового забезпечення (а.с.19-20). Крім того було виплачено додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 починаючи з лютого 2016 року по березень 2018 року включно (а.с.19-22).
Проте, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не надано доказів, що при обчисленні нарахованих сум зазначених вище видів грошового забезпечення була врахована індексація грошового забезпечення. Більше того у відзиві на позовну заяву представник відповідача підтвердив, що індексація грошового забезпечення при розрахунку цих сум В/ч НОМЕР_1 врахована не була. 
Приписами Закону №2011-XII та Закону України від 03.07.1991 №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" грошове забезпечення військовослужбовців підлягає індексації.
Пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу.
Субсидіарне застосування зазначених правових норм вказаних Законів дає підстави для правового висновку про те, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №240/10130/19, який суд враховує в силу положень частини 5 статті 242 КАС України.
Індексація має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення.
Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку виплат військовослужбовців.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №638/5794/17, від 27.12.2019 у справі №643/11749/17, предметом розгляду яких було, зокрема, включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, індексації грошового забезпечення.
Верховний Суд в постанові від 21.12.2021 по справі №820/3423/18 прийшов до висновку, що розмір грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань має розраховуватись з урахуванням індексації.
Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд зазначає, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ та Порядку №1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців, з якого здійснюється, зокрема, обрахунок грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні додаткової відпустки.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 638/9697/17, від 11.12.2019 у справі № 638/5794/17, від 19.03.2020 у справі № 820/5286/17, від 29.04.2020 у справі № 240/10130/19, від 21.12.2021 у справі № 820/3423/18.
Таким чином, відповідачем допущено протиправну бездіяльність з приводу не врахування індексації грошового забезпечення позивачу при обрахунку виплачувалась грошова допомога на оздоровлення за 2016-2017 роки, додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 починаючи з лютого 2016 року по березень 2018 року включно, тому суд доходить висновку що вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково шляхом зобов`язання В/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки та додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 починаючи з лютого 2016 року по березень 2018 року включно з урахуванням в її складі індексації грошового забезпечення. В частині перерахунку та виплати додаткової грошової винагороди за січень 2016 року, то суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаної вимоги, оскільки згідно особистої картки грошового забезпечення та заробітної плати №139 за період з січня 2016 року по грудень 2016 року, позивачу в січні 2016 року вказана винагорода не виплачувалася (а.с.19 зворот).
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Приписами ч. 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Враховуючи те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень, суд дійшов до висновку про задоволення позову.
Крім того, зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з лютого 2016 року по лютий 2018 року включно.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2016-2017 роки та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з лютого 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням в їх складі індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).

Суддя А.Я. Ксензюк