Справа № 727/673/26
Провадження № 2/727/981/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року м. Чернівці 
Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі: 
головуючого судді Дубець О.С., 
за участю секретаря судового засідання Чебуришкіної Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м.Чернівців цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заява про прийняття спадщини, 

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог та процесуальні дії вчинені в ході справи
ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівців із даним позовом в якому просить надати йому додатковий строк терміном три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чернівці.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 20 січня 2026 року позовну заяву залишено без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків.
Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 03 лютого 2026 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та справа призначена до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Відповідачам наданий строк для подання відзиву на позов.
Відповідачі своїм право на подання відзиву не скористалися. 
Ухвалою суду від 24 лютого 2026 року витребувано у приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Блауш Н.З. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 17 березня 2025 року підготовче провадження у справі закрито та справа призначена до судового розгляду. 

Стислий виклад позицій учасників процесу 
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чернівцях померла його бабуся — ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина.
ОСОБА_3 була матір`ю відповідача ОСОБА_2 , який є спадкоємцем першої черги щодо майна померлої, та батьком позивача. 
До складу спадкового майна входить, зокрема, право на грошові кошти, розміщені на банківському рахунку в АТ «Державний експортно-імпортний банк України», відкритому на підставі договору банківського вкладу від 05 липня 2016 року. За життя ОСОБА_3 оформила заповідальне розпорядження від 16 липня 2018 року, відповідно до якого зазначений вклад заповідала позивачу.
Іншого заповіту спадкодавиця не залишала, що підтверджується даними Спадкового реєстру. Інших спадкоємців, окрім відповідача ОСОБА_2 , немає. 
Позивач зазначає, що на час відкриття спадщини разом зі померлою бабою не проживав, зареєстрований за іншою адресою. Доступу до її особистих речей та документів не мав та про наявність банківського вкладу і заповідального розпорядження йому відомо не було. Іншого майна, на яке б позивач мав право як спадкоємець, у померлої не було. 
Лише у грудні 2025 року, після перегляду документів, що залишилися після смерті баби, позивач дізнався про існування заповідального розпорядження на його користь. Після звернення до банку було підтверджено наявність відповідного розпорядження.
Вказує, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалася, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру.
Позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для її прийняття. 
Причиною пропуску строку позивач вважає відсутність інформації про склад спадкового майна та наявність заповідального розпорядження, що унеможливило своєчасне звернення до нотаріуса.
У зв`язку з наведеним позивач просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. 
В судове засідання позивач та його представниця – адвокатка Винту С.Б. не з`явилися. Від адвокатки надійшла заява, в якій остання просить проводити розгляд справи без участі позивача та без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з мотивів, наведених в позовній заяві. 
Представник Чернівецької міської ради Осовська М.М. подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, а вирішення справи залишає на розсуд суду.
Відповідач ОСОБА_2 подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що проти позовних вимог не заперечує.
Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до частини1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У відповідності до частини 4 статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

ІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом
Дослідивши докази по справі судом встановлені такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 14 травня 2025 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 89 років у місті Чернівці, актовий запис № 546.
16 липня 2018 року ОСОБА_3 було складене розпорядження відповідно до якого остання заповіла грошові кошти, розміщені на банківському рахунку в АТ «Державний експортно-імпортний банк України», відкритому на підставі договору банківського вкладу від 05 липня 2016 року № 44521-9585, визначивши спадкоємцем за цим розпорядженням ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками записані: батько – ОСОБА_4 , матір`ю – ОСОБА_3 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками записані: батько – ОСОБА_2 , матір`ю – ОСОБА_5 .
З дослідженої судом копії спадкової справи № 2/2026, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що зазначена спадкова справа була відкрита приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балауш Наталією Зіновіївною на підставі заяви ОСОБА_1 від 30 січня 2026 року. Зі змісту вказаної заяви вбачається, що ОСОБА_1 заявив про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . До складу спадщини входять грошові кошти з нарахованими процентами, що зберігаються в АТ «Укрексімбанк» на підставі договору банківського вкладу від 05 липня 2016 року № 44521-9585.
Відповідно до довідки про реєстрацію/останнє місце проживання № 608365 від 30.01.2026, виданої Департаментом надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради, встановлено, що ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 18 березня 1986 року по день смерті — ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на день смерті спадкодавиці інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою не було.
Відповідно до матеріалів спадкової справи, інших спадкоємців, які б подали заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , окрім позивача, не має. 
Також судом встановлено, що до складу спадкової маси входять грошові кошти, розміщені на банківському рахунку в АТ «Державний експортно-імпортний банк України», відкритому на підставі договору банківського вкладу від 05 липня 2016 року № 44521-9585.
Заповітів, окрім розпорядження від 16 липня 2018 року, померла також не складала.
Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 лютого 2026 року № 9/02-31, приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балауш Н.З. відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії з підстав пропуску строку для прийняття спадщини.
З урахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів суд дійшов висновку, що предметом даного позову є визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Релевантні джерела права й акти, їх застосування та позиція суду 
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в установленому законом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частини 2 статті 15 ЦК України).
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб — спадкоємців.
Згідно зі статтею 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, з якого виникає право на спадкування.
Відповідно до частини першої статті 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку на випадок своєї смерті шляхом складення заповідального розпорядження.
Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому спадкоємець, який не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, не вважається таким, що прийняв спадщину.
Згідно зі статтею 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину та не проживав разом зі спадкодавцем, зобов`язаний подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців з дня відкриття спадщини.
Отже, з моменту смерті ОСОБА_3 у спадкоємців виникло право на спадкування, а закон покладає на спадкоємця, який не проживав разом зі спадкодавцем, обов`язок у шестимісячний строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Судом встановлено, що у визначений законом шестимісячний строк заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ніхто не подав. Осіб, які б були зареєстровані разом із померлою на день її смерті судом також не встановлено. 
Судом також встановлено, що іншого заповіту, окрім розпорядження від 16 липня 2018 року, померла ОСОБА_3 не залишала, що підтверджується даними Спадкового реєстру.
Позивач на час відкриття спадщини разом зі померлою бабусею не проживав та заяву про прийняття спадщини в межах шести місяців не подав. 
Разом з тим, доказів того, що ОСОБА_1 в межах шестимісячного строку після часу відкриття спадщини, мав доступу до документів померлої або був обізнаний про наявність банківського вкладу і заповідального розпорядження, матеріали справи також не містять. 
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.
Аналіз зазначеної норми свідчить, що для визначення додаткового строку необхідною є наявність поважних причин пропуску строку, тобто таких обставин, які були об`єктивними, непереборними, істотними та не залежали від волі спадкоємця.
Суд також враховує правові висновки, викладені у практиці Верховного Суду. 
Так, у постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зазначено, що визначення додаткового строку можливе лише за наявності поважних причин пропуску строку, пов`язаних з об`єктивними труднощами для спадкоємця.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), відповідно до якої суд повинен встановити наявність перешкод для подання заяви та надати оцінку їх поважності.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у справі № 6-85цс12, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, а спадкоємець, який не проживав разом зі спадкодавцем, зобов`язаний у встановлений строк подати заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд повинен досліджувати поважність причин пропуску строку, при цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2021 року у справі № 369/6254/19, оцінка поважності причин пропуску строку повинна здійснюватися з урахуванням періоду від моменту відкриття спадщини до спливу шестимісячного строку.
При цьому до поважних причин може бути віднесена, зокрема, необізнаність спадкоємця про наявність спадкового майна або заповідального розпорядження.
Судом встановлено, що заповідальне розпорядження щодо банківського вкладу оформлюється без участі нотаріуса, працівником банківської установи, та не підлягає внесенню до Спадкового реєстру, у зв`язку з чим інформація про його існування не є загальнодоступною.
З огляду на зазначене, суд бере до уваги, що відомості про наявність такого розпорядження можуть стати відомими спадкоємцю лише випадково, зокрема під час ознайомлення з документами спадкодавця або отримання інформації від банківської установи.
Таким чином суд дійшов висновку, що необізнаність позивача про наявність заповідального розпорядження є об`єктивною обставиною, яка не залежала від його волі та унеможливлювала своєчасне звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Висновки за результатами розгляду справи 
При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є забезпечення справедливого балансу між правами та інтересами сторін, а також реальна можливість особи реалізувати свої права.
Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ващенко проти України» від 26 червня 2008 року, принцип змагальності передбачає, що суд досліджує доводи сторін у межах поданих ними матеріалів і не виходить за межі заявлених вимог.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених належними та допустимими доказами.
Оцінивши у сукупності досліджені докази, суд встановив, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини, однак такий пропуск зумовлений поважними причинами, а саме: відсутністю інформації про наявність спадкового майна та заповідального розпорядження, що об`єктивно унеможливило своєчасне звернення до нотаріуса.
За таких обставин суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини забезпечить реалізацію його спадкових прав та не порушить прав інших осіб.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 263-265, 268, 273, 351-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заява про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 , додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обчислюється з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників процесу:
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач: Чернівецька міська рада, юридична адреса: м. Чернівці, Центральна площа, 1, ЄРДПОУ 36068147.
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Дата складання повного судового рішення 08 квітня 2026 року. 

Суддя Дубець О.С.