УХВАЛА

24 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 756/9011/22
провадження № 51-1297ск26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2025 року та Київського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,

встановив:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК), даний перелік є вичерпним. 

Верховний Суд звертає увагу, що, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судом при ухваленні судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому, слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

У касаційній скарзі прокурор, оскаржуючи судове рішення, не конкретизує, яким чином допущені порушення могли вплинути на законність прийнятого рішення, оскільки згідно з ч. 1 ст. 412 КПК такими є лише порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Також у скарзі посилається на те, що Оболонський районний суд не надав оцінку ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2022 року (справа № 761/17762/22), якою у задоволенні скарги про скасування постанови старшого слідчого про зупинення досудового розслідування від 28 лютого 2022 року відмовлено.

Однак прокурор не бере до уваги те, що ухвалами Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня та 11 серпня 2022 року, які набрали законної сили, скасовано постанову старшого слідчого про зупинення досудового розслідування від 28 лютого 2022 року.

При цьому скаржник також не вказує чи подавалися під час підготовчого судового засідання заперечення на вказані ухвали, у чому полягає їх суть та чому касатор не погоджується з відповідями суду на доводи прокурора. 

Крім того прокурор не конкретизує, які істотні порушення допустив суд апеляційної інстанції під час розгляду скарги сторони обвинувачення. 

Поряд з цим, відповідно до оскаржуваних судових рішень в судах першої та апеляційної інстанцій брав участь прокурор ОСОБА_11 , однак касаційну скаргу подає прокурор ОСОБА_4 , яка не долучає процесуальний документ про свої повноваження у цьому кримінальному провадженні. 

У зв`язку із вищевикладеним за наявності підстав, прокурору потрібно подати касаційну скаргу в новій редакції, взявши до уваги зазначене у цьому рішенні.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2025 року та Київського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити без руху та надати скаржнику 7 днів для усунення виявлених недоліків - з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3