№ 317/2193/25
№/п 2/317/53/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2026 року
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді     – Ачкасова О.М.
при секретарі     – Фененко М.Р., 
за участю представника позивача   –  адвоката Гапановича С.В.,
представника відповідачки  – адвоката Тащі М.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя в режимі відеоконференції у спрощеному позовному провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, посилаючись на те, що 16.09.2021 р. між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №1/4038123, відповідно до умов якого відповідачці був наданий кредит у сумі 15000,00 грн., строком на 60 місяців, з 16.09.2021 р. по 15.09.2026 р. Кредит був наданий на споживчі потреби, зі сплатою процентної винагороди банку щомісяця в розмірі 11% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за договором, комісійну винагороду за обслуговування кредитної лінії (комісія) щомісячно, в розмірі 2.50% від суми кредиту. 29.08.2023 р. між АТ «Креді Агріголь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір факторингу №4-2023, відповідно до якого право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №1/4038123 від 16.09.2021 р. перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт». Відповідачка порушила свої зобов`язання за кредитним договором №1/4038123 від 16.09.2021 р., у зв`язку з чим станом на 23.04.2025 року виникла заборгованість у розмірі 22965,76 грн., яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом- 13409,35 грн., простроченої заборгованості за відсотками – 2431,41 грн., простроченої заборгованості за комісією – 7125,00 грн. Крім того, 30.10.2020 р. між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №706614/4038123. Відповідно до заяви про надання Банківської послуги «Кредитна картка» від 03.02.2021 р. ОСОБА_1 звернулася до банку з проханням відкрити на підставі Договору до Заяви поточний (картковий) рахунок та видати їй кредитну картку з встановленим кредитним лімітом, а саме відповідачці надається кредитний ліміт у розмірі 12900,00 грн., строком на 36 місяців, процентна ставка - 34 % річних (фіксована) , реальна процентна ставка за кредитною лінією – 40,46 % річних (фіксована). 29.08.2023 р. між АТ «Креді Агріголь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір факторингу №4-2023, відповідно до якого право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №706614/4038123 від 03.02.2021 р. перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт». Відповідачка порушила свої зобов`язання за кредитним договором №706614/4038123 від 03.02.2021 р. , у зв`язку з чим станом на 23.04.2025 року виникла заборгованість у розмірі 18962,04 грн., яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом- 14286,53 грн., простроченої заборгованості за відсотками – 4675,51 грн., які позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь, а також судові витрати по справі в розмірі 2422,40 коп.
Представник позивача – адвокат Гапанович С.В., в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, стягнути тіло кредиту, комісію та проценти. Крім того, зазначив, що п.1.5.Договору передбачено, що позичальник сплачує заборгованість за кредитом, процентами, комісією, штрафами, пенею в терміни та розмірі згідно умов кредитного договору. Крім того, зазначив, що згідно п.2.3.5 Правил надання споживчого кредиту в результаті невиконання кредитного договору банк направляє боржнику письмове повідомлення, та якщо боржник впродовж 1 місяця не виконає умови договору, банк має право на звернення до суду. Крім того, представником позивача була надана відповідь на відзив у якій він зазначив, що укладаючи кредитний договір ОСОБА_1 погодилась з умовами кредитного договору та зобов`язалась їх виконувати належним чином. Вказаний кредитний договір не був визнаний недійсним у судовому порядку, тому вимоги, викладені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими та невмотивованими.
Представник відповідача – адвокат Тащі М.М. в судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що він є передчасним, оскільки договір діє до 15.09.2026 р. і договором не передбачено дострокове погашення заборгованості. Крім того, представником відповідача був поданий відзив на позов, у якому представник зазначив, що суми нарахованих процентів не співмірні з фактично наданим кредитом, явно завишені. Відповідач уклав з позивачем кредитний договір №1/4038123 від 16.09.2021 р., за яким отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. строком на 60 місяців (до 15.09.2026 р.) з процентною ставкою 11% річних. Згідно з умовами договору, загальна переплата лише за відсотками за 5 років становить 8250,00 грн. Це 55 % від суми тіла кредиту, є економічно неспівмірним для побутового кредитування, тому вважає, що сума боргу є економічно необґрунтованою, завищеною та підлягає зменшенню. Зокрема вважає, що зазначений кредитний договір є чинним і на час розгляду справи, оскільки строк дії договору до 15.09.2026 р. Зокрема, вважає що позивачем необґрунтовано нарахована комісія, тому вважав, що вимоги в частині нарахування та стягнення комісії є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. 
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази у сукупності, суд вважає що позов є обґрунтованим, однак підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Факт укладення між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 кредитного договору підтверджується копією кредитного договору №1/4038123 від 16.09.2021 р., згідно якого, 16.09.2021 між ОСОБА_1 та АТ «Креді Агріколь Банк» укладено договір про надання банківських послуг №1/4038123, за яким АТ «Креді Агріколь Банк» надав ОСОБА_1 кредит в сумі 15000,00 грн. на строк 60 місяців з 16.09.2021 р. до 15.09.2026 р., з фіксованою процентною ставкою 11,00 % річних та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості(комісія) щомісячно, в розмірі 2,50 % від суми кредиту, що також підтверджується пам`яткою клієнту за кредитним договором №1/4038123 від 16.09.2021 р., Додатком №1 до Комплексного договору №1/4038123 від 16.09.2021 р., паспортом споживчого кредиту, Додатком №1 до Паспорта споживчого кредита, заявою-анкетою №010118-15092021-004 від 15.09.2021 р. на отримання готівкового кредиту «Свобода», заявою на видачу готівки №38903603-1 від 16.09.2021 р., меморыальним ордером №38903315-1 выд 16.09.2021 р., правилами надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк».
Відповідачка ОСОБА_1 , власноруч підписуючи вказаний договір, додатки до нього, заповнюючи інформацію для видачі кредитної картки, погодилася з тим, що уклала з банком кредитний договір, прийняла його умови, відтак зобов`язалася погашати заборгованість за рахунком та кредитом у передбачений договором строк.
29.08.2023 АТ «Креді Агріколь Банк» на підставі Договору відступлення права вимоги №4-2023, відступило ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» право грошової вимоги до ряду боржників за кредитними договорами, в тому числі і до ОСОБА_1 .
Як вбачається з розрахунку, АТ «Креді Агріколь Банк» надало позичальнику обумовлені договором кошти, отже свої зобов`язання за договором виконало.
Згідно Додатку №5 до Договору про відступлення права вимоги №3-2023 від 23.01.2023 р., Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги №4-2023 від 29.08.2023 р., Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги №4-2023 від 29.08.2023 р. «Реєстр прав вимог №1» від 15.09.2023 р., ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 
за кредитним договором №1/4038123 від 16.09.2021 р. 
Згідно розрахунку заборгованості заборгованість ОСОБА_1 , станом на 23.04.2025 становить 22965,76 грн., яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом- 13409,35 грн., простроченої заборгованості за відсотками – 2431,41 грн., простроченої заборгованості за комісією – 7125,00 грн., що також підтверджується виписками по особовому рахунку.
15.09.2023 р. АТ «Креді Агріколь Банк» на адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення про укладення договору про відступлення права вимоги та запропоновано погасити заборгованість у розмірі 22965,76 грн. за кредитним договором.
11.02.2025 за вих. №488 ТОВ "ГЛОБАЛ СПЛІТ" на адресу ОСОБА_1 було направлено вимогу про добровільне погашення заборгованості за кредитним договором №1/4038123 від 16.09.2021 р. Протягом 30 календарних днів з дати відправки цієї вимоги, що також підтверджується реєстром відправки поштових листів від 17.02.2025 р.
Факт укладення між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 кредитного договору підтверджується копією договору про надання банківських послуг №706614/4038123 від 03.02.2021 р., згідно якого, 30.10.2020 р між ОСОБА_1 та АТ «Креді Агріколь Банк» укладено договір про надання банківських послуг №706614/4038123.
Згідно заяви про надання банківської послуги «Кредитна картка», до Договору про надання банківських послуг №706614/4038123 від 03.02.2021 р. АТ «Креді Агріколь Банк» надав ОСОБА_1 кредит в сумі 12900,00 грн. на строк 36 місяців з процентна ставка - 34 % річних (фіксована), реальна процентна ставка за кредитною лінією – 40,46 % річних (фіксована), що також підтверджується заявою-анкетою на відкриття поточного (катркового) рахунку та видач укредитної картки від 22.01.2021, паспортом споживчого кредиту, про надання банківських послуг №706614/4038123 від 03.02.2021 р., правилами комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
Відповідачка ОСОБА_1 , власноруч підписуючи вказаний договір, додатки до нього, заповнюючи інформацію для видачі кредитної картки, погодилася з тим, що уклала з банком кредитний договір, прийняла його умови, відтак зобов`язалася погашати заборгованість за рахунком та кредитом у передбачений договором строк.
29.08.2023 АТ «Креді Агріколь Банк» на підставі Договору відступлення права вимоги №4-2023, відступило ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» право грошової вимоги до ряду боржників за кредитними договорами, в тому числі і до ОСОБА_1 .
Як вбачається з розрахунку, АТ «Креді Агріколь Банк» надало позичальнику обумовлені договором кошти, отже свої зобов`язання за договором виконало.
Згідно Додатку №5 до Договору про відступлення права вимоги №3-2023 від 23.01.2023 р., Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги №4-2023 від 29.08.2023 р., Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги №4-2023 від 29.08.2023 р. «Реєстр прав вимог №1» від 15.09.2023 р., ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 
за кредитним договором №706614/4038123 від 03.02.2021 р. 
Згідно розрахунку заборгованості заборгованість ОСОБА_1 , станом на 23.04.2025 становить 18962,04 грн., яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом- 14286,53 грн., простроченої заборгованості за відсотками – 4675,51 грн., що також підтверджується виписками по особовому рахунку.
15.09.2023 р. АТ «Креді Агріколь Банк» на адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення про укладення договору про відступлення права вимоги та запропоновано погасити заборгованість у розмірі 18962,04 грн. за кредитним договором.
12.02.2025 за вих. №596 ТОВ "ГЛОБАЛ СПЛІТ" на адресу ОСОБА_1 було направлено вимогу про добровільне погашення заборгованості за кредитним договором №706614/4038123 від 03.02.2021 р.  Протягом 30 календарних днів з дати відправки цієї вимоги, що також підтверджується реєстром відправки поштових листів від 03.05.2025 р.
У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом частин першої, другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до частин першої - третьої, п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно із вимогами частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до статті 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.
Пункт 1.4.1 спірного договору визначає комісійну винагроду за обслугвування заборгованості, яка становить 2,50 % річних у місяць від суми кредиту. Саме це положення договору і оспорює ОСОБА_1 
10 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку із чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанова Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту".
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України "Про споживче кредитування" розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Оцінюючи доводи відзиву на позов щодо наявності підстав спірного пункту договору (щодо комісії), укладеного між ОСОБА_1 та АТ "Креді Агріколь Банк", суд керується тим, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів згідно з ст. 4 ЦПК України. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Пропорційність у цивільному судочинстві (ст. 11 ЦПК України) передбачає, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, а також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Диспозитивність цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ЦПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Глобал Спліт» не враховано, що в цій ж самій постанові від 13.07.2022 р. у справі № 496/3134/19 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.04.2020 р. у справі №583/3343/19 й постанові Верховного Суду від 15.03.2021 р. в справі №361/392/20, та зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Враховуючи те, що за конкретними встановленими в цій справі обставинами позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата дійшла висновку про те, що положення пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, укладеного між позивачем та банком, щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.
Крім того, вказаний висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 13.07.2022 р. у справі №496/3134/19, стосувався встановлення у договорі про споживчий кредит плати у вигляді комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що для кваліфікації умови цього договору як оспорюваної чи нікчемної має значення не назва комісії, а її зміст, тобто перелік дій банку, за які він цю комісію передбачив (пункти 19, 33 постанови). Вказане однаково стосується будь-якої комісії незалежно від її назви, в т.ч. і комісії, до якої, ймовірно, включена плата за розрахунково- касове обслуговування.
Наведене вище повністю узгоджується з висновками Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеними в постанові від 06.11.2023 р. у справі №204/224/21.
Встановлення (виявлення) судом нікчемності правочину/ договору чи окремих їх умов в мотивувальній частині рішення не вимагає визнання їх недійсними за окремим рішенням суду.
Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19 зазначено, що «у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора».
В постанові від 29 березня 2023 року у справі № 759/20374/20 Верховний Суд дійшов висновку, що у справі, яка переглядається, суди не врахували, що належним відповідачем за позовом боржника про проведення перерахунку заборгованості по договору, якщо він визнаний недійсним в частині, є особа, якій належить право вимоги за цим договором - кредитор, а у випадку заміни кредитора - новий кредитор.
В постанові Верховного Суду від 30.11.2023 р. у справі №382/1621/21 зазначено, зокрема, наступне:
« У справі, що переглядається: суди встановили, що у пункті 1.3.2 кредитного договору № 4/3105938 від 09 січня 2020 року сторони обумовили, що за користування кредитом позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,30 % у місяць від суми кредиту, зазначеної в пункті 1.3.2 кредитного договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашання заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо; пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено;
поза увагою апеляційного суду залишилось те, що, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування апеляційний суд не врахував, що надання інших послуг за обслуговування кредиту, не кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування »; банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору;
за таких обставин суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що пункту 1.3.2 кредитного договору № 4/3105938 від 09 січня 2020 року, яким передбачено сплату ОСОБА_1 комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,30 % у місяць від суми кредиту, зазначеної в пункті 1.3.2 кредитного договору, є нікчемним відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»;
касаційний суд зауважує, що належним відповідачем за позовом боржника про застосування наслідків нікчемності правочину в частині комісії (зокрема, проведення перерахунку заборгованості по договору, чи стягнення коштів сплаченої комісії), є особа, якій належить право вимоги за цим договором - кредитор, а у випадку заміни кредитора - новий кредитор;
ОСОБА_1 пред`явив позов про захист прав споживачів та визнання кредитного договору частково недійсним до ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» та АТ «Креді Агріколь Банк». У прохальній частині зустрічного позову ОСОБА_1 просив: (1) визнати недійсним з моменту укладення пункт 1.3.2 комплексного договору № 4/3105938, укладеного 09 січня 2020 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 , щодо сплати комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості: щомісячно комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,30 % у місяць від суми кредиту, зазначеної в пункті 1.1 договору; (2) стягнути з АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на користь ОСОБА 1 суму сплаченої за період з лютого 2020 року по квітень 2021 року комісійної винагороди в розмірі 31 756,56 грн. Позовних вимог до ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» ОСОБА 1 не заявляв;
суди встановили, що 05 серпня 2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» укладений договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021. Згідно цього договору 11 серпня 2021 року відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 4/3105938 від 09 січня 2020 року, що був укладений між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 , тому ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» набуло прав кредитора до позичальника за кредитним договором.
Апеляційний суд врахував, що належним відповідачем за позовом боржника про застосування наслідків нікчемності правочину в частині комісії (зокрема, проведення перерахунку заборгованості по договору, чи стягнення коштів сплаченої комісії), є особа, якій належить право вимоги за цим договором - кредитор, а у випадку заміни кредитора - новий кредитор; позовна вимога про стягнення сплаченої комісійної винагороди пред`явлена до неналежного відповідача АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (попередній кредитор), тому у задоволенні вказаної позовної вимоги належить відмовити із зазначеної підстави».
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Суд вважає, що не заслуговують на увагу посилання представника відповідачки на те, що стягнення позивачем заборгованості за кредитним договором №1/4038123 від 16.09.2021 р., є передчасним, оскільки договір діє до 15.09.2026 р., тому, що відповідачкою добровільно не сплачена сума заборгованості впродовж 30 днів з моменту направлення вимоги, як визначено умовами Правил надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк» та умовами страхування життя позичальника (п.2.3.4 та п. 2.3.5).
Крім того, посилання представника відповідачки про те, що позивачем завищена сума відсотків (11% на місяць), суд вважає необґрунтованими, оскільки це відповідає умовам кредитного договору, які були узгоджені сторонами. 
Зокрема, ні відповідачкою, ні її представником не надано жодних контрозрахунків заборгованості, належних та допустимих доказів, які б спростовували викладені у позові обставини справи.
Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов ТОВ «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, підлягає частковому задоволення, а саме, з відповідачки слід стягнути заборгованість за кредитним договором №1/4038123 від 16.09.2021 р., у сумі 15840,76 грн., яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом- 13409,35 грн., простроченої заборгованості за відсотками – 2431,41 грн., в частині стягнення нарахованої комісії відмовити. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором №706614/4038123 від 03.02.2021 р.  у розмірі 18962,04 грн., яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом- 14286,53 грн., простроченої заборгованості за відсотками – 4675,51 грн. 
Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним судового збору за подачу позову пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 2010,74 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 3,4,5, 10, 11, 12, 13, 18, 58, 62, 76-81, 89, 133, 137, 141, 263-265, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 203, 204, 215,217, 526, 527, 530, 610, 626,627, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.55 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст.ст. 1,19,27,30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд,-
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (01033, м.Київ, вул.Жилянська, буд.5 Б, оф.5, Код ЄДРПОУ 41904846) заборгованість за кредитним договором №1/4038123 від 16.09.2021 року у розмірі 15840,76 грн. (п`ятнадцять тисяч вісімсот сорок гривень 76 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (01033, м.Київ, вул.Жилянська, буд.5 Б, оф.5, Код ЄДРПОУ 41904846) заборгованість за кредитним договором №706614/4038123 від 03.02.2021 року у розмірі 18962,04 грн. (вісімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят дві гривні 04 копійки).
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (01033, м.Київ, вул.Жилянська, буд.5 Б, оф.5, Код ЄДРПОУ 41904846) - судовий збір у розмірі 2010,74 грн. (дві тисячі десять гривень 74 копійки).
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного тексту рішення суду – 14.04.2026 року.

Суддя: О.М. Ачкасов