Справа 362/2786/25 
Провадження 3/362/8/26 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.02.2026 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Рубан Тетяна Петрівна, розглянувши матеріали, які надійшли від батальйону № 1 полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),
ВСТАНОВИВ:
09 квітня 2025 року о 00 годині 04 хвилини на трасі автомобільної дороги М-05 Київ – Одеса 30 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Mersedes Benz, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці) та в порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest Drager або у найближчому закладі охорони здоров`я відмовився, що зафіксовано на портативний реєстратор – нагрудну камеру поліцейського.
Стосовно ОСОБА_1 поліцейським батальйону № 1 полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області, капралом поліції Ткаліченком А.С. складено протокол про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП.
ОСОБА_1 у призначені судові засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
У судове засідання з`явилася захисник ОСОБА_1 – адвокат Сєргєєва В.О., яка заперечила правомірність складення поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки працівники поліції неправомірно зупинили ОСОБА_1 та не повідомили про причини такої зупинки, крім того, працівниками поліції була порушена процедура та порядок огляду водіїв, які є військовослужбовцями. Надала суду письмові пояснення по справі, які просила врахувати та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, прихожу до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, виходячи з такого.
Частиною першою статті 130 КУпAП передбачено відповідальність за:
1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;
2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;
3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зі змісту наведеної норми вбачається, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, може проявлятися у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка утворює самостійний склад зазначеного правопорушення.
Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння).
Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється статтею 266 КУпАП.
Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання статті 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі - Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція № 1452/735).
Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я. 
Відповідно до пунктів 2, 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. 
Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану. При цьому встановлення конкретних ознак стану сп`яніння особи належить до виключної компетенції поліцейського, який з огляду на виявлені ним ознаки робить припущення про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, повідомляє про таке припущення водію та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому закладі охорони здоров`я.
Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Судом було досліджено відеозаписи події з нагрудної камери поліцейського, що відображені на електронному диску, долученому до матеріалів справи, на якому зафіксовано, як автомобіль Mersedes Benz, номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції (00:04) та на питання поліцейського "чому водій їде з увімкненим дальнім світлом, що засліплює інших учасників дорожнього руху", водій відповів, що світло вмикається автоматично; прохання поліцейського пред`явити документи (00:05) та встановлення особи водія, при цьому на питання поліцейського "чи вживали алкоголь?" водій відповів, що "трохи вживав пиво"; повідомлення поліцейським про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та пропозиція водію пройти огляд на стан сп`яніння, на що водій відмовляється, посилаючись на те, що він "свій" (00:06); в подальшому на кількаразові пропозиції поліцейського пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі водій відмовляється, посилаючись на неправомірність зупинки, поліцейський повідомляє, що за відмову також буде складено протокол (00:08); в ході розмови поліцейський повідомляє про причини зупинки, посилаючись на пункт 3 статті 35 Закону України "Про Національну поліцію", та повідомляє про можливість оскарження його дій (00:16); повідомлення водію про складання протоколу за відмову від проходження огляду та в подальшому ознайомлення з протоколом (01:38).
Відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:
- фактичними відомостями, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 294853 від 09.04.2025, складеного уповноваженою особою у відповідності до вимог статті 256 КУпАП, в якому зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння та факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку;
- даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким зафіксовано виявлені поліцейським ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 та його відмову від проходження зазначеного огляду;
- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09.04.2025, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 направлявся для проходження медичного огляду до КНП "Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування", огляд не проводився через відмову водія; 
- розпискою-зобов`язанням від 09.04.2025 громадянина ОСОБА_2 про доставку автомобіля Mersedes Benz, номерний знак НОМЕР_1 , за вказаною адресою і недопущення водія до керування автомобілем;
- рапортом поліцейського від 09.04.2025.
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що поліцейським було дотримано норми Інструкції № 1452/735, у нього були наявні підстави вважати, що водій ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, керує ним з ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager або у найближчому медичному закладі – КНП "Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування", однак останній відмовився від такого огляду.
Дані відеозапису та матеріали справи спростовують доводи захисника щодо неповідомлення працівником поліції про причини зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 . Крім того, водію було роз`яснено права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, та повідомлено про право оскаржити дії працівників поліції, але ОСОБА_1 таким правом не скористався, тому доводи сторони захисту про неправомірність зупинки суд не бере до уваги.
Суд звертає увагу, що пункт 2.5 Правил дорожнього руху встановлює обов`язок, а не право водія пройти огляд на стан сп`яніння і жодних винятків з цього (брак часу, небажання водія тощо) Правила дорожнього руху не містять. Водій зобов`язаний пройти відповідний огляд, навіть якщо він не погоджується з наявністю у себе ознак стану сп`яніння чи вважає себе таким, що не перебуває в стані сп`яніння. Також незгода водія із причинами зупинки не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки.
Зазначений обов`язок направлений, передусім, на недопущення перебування водія під час керування транспортним засобом в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння та одночасно служить запобіжником від необґрунтованих звинувачень добросовісних водіїв, які мають змогу за результатами огляду на стан сп`яніння спростувати висловлені претензії щодо них.
Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, зокрема дотримуватись Правил дорожнього руху, адже діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави. 
Стосовно зауважень захисника про те, що працівниками поліції не враховано, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а щодо них діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, визначений приписами статті 266-1 КУпАП, суд зауважує, що ні ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не повідомив поліцейським, що він виконує обов`язки по службі, ні захисник в судовому засіданні не надав доказів про те, що під час керування транспортним засобом ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби. Також водій ОСОБА_1 не перебував на території військової частини, що підтверджується дослідженим відеозаписом. 
З огляду на наведене суд не вбачає підстав для поширення на нього особливого порядку огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передбаченого статтею 266-1 КУпАП.
Ураховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази відповідно до статті 252 КУпАП, прихожу до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, – відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особу порушника та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у межах санкції частини першої статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 
За статтею 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. При цьому ставка судового збору відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись статтями 23, 27, 30, 33, 38, 40-1, 130, 221, 251, 252, 266, 280, 283-285, 294 КУпАП, Законом України "Про судовий збір", суддя

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, сплачується за наступними реквізитами: Отримувач: Київська обл./м. Київ/21081300. Рахунок №UA488999980313030149000010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) ЄДРПОУ 37955989. Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору, які перерахувати за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку надсилається правопорушником до органу (посадової особи), який виніс постанову про накладення штрафу. 
У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Т.П. Рубан