Справа № 727/2065/26
Провадження № 2/727/1321/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2026 р.       м. Чернівці 
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді судді   Танасійчук Н.М.
секретаря судових засідань   Кремзелюк О.В.,
представника позивача     Дудки І.І,
відповідача     ОСОБА_1 
представника третьої особи Чернівецького міськцентру соцслужб Беньовської Р.І.
третьої особи    ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом виконавчого комітету Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 , треті особи на стороні позивача Чернівецький міський центр соціальних служб Чернівецької міської ради, ОСОБА_2 про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
ВСТАНОВИВ:
Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовною заявою до ОСОБА_1 про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що малолітня ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_1 .
Як доводиться витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 28.10.2025 р. N? 00054409921,відомості про батька дитини ОСОБА_3 в свідоцтві про її народження внесені відповідно до ч. 1ст.135 Сімейного кодексу України.
Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом із матір`ю за адресою АДРЕСА_1 , однак на підставі наказу заступника начальника служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 21.07.2025 р. N? 2/98 та акту, дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово влаштовано до бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 
Вказує, що робота з родиною ОСОБА_1 розпочалася у 2024 році на підставі листа центру соціальних служб Чернівецької міської ради від 02.07.2024 р. N? 1200/02-04. Із листа вбачається, що до центру соціальних служб звернулася бабуся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із заявою про те, що її донька ОСОБА_1 неналежно виконує батьківські обов?язки щодо своїх дітей, а саме: у сім?ї відсутні продукти харчування, мати чинить психологічний тиск на дитину. 01.07.2024року під час здійснення оцінки потреб малолітня ОСОБА_3 повідомила, що зазвичай вони з мамою ходять в гості, де безпосередньо і харчуються, тому що в матері немає коштів на їжу, а також дівчинка зазначила, що мама її б?є, тому що та не слухається. ОСОБА_4 під час бесіди повідомила, що у зв?язку із складним матеріальним становищем у неї не завжди наявні продукти харчування, також жінка не заперечує факт застосування фізичної сили до своєї малолітньої доньки. З огляду на це працівниками центру соціальних служб із матір?ю проведено бесіду щодо належного догляду та виховання дитини, створення належних умов для її повноцінного розвитку, ведення здорового способу життя та належного виконання батьківських обов?язків, а також недопустимості жорсткого поводження з дитиною. ОСОБА_5 наголошено на необхідності брати участь також у вихованні старшого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який із трьох років проживає з бабусею.
18.07.2024 р. ОСОБА_1 звернулась до служби у справах дітей із письмовою заявою, у якій вказала, що працювала прибиральником службових приміщень та отримувала мінімальну заробітну плату. Жінка зазначала, що мала складне фінансове становище та в майбутньому буде змінювати його на краще. ОСОБА_7 зобов?язалась надалі виконувати батьківські обов?язки належним чином, а конфліктні ситуації із донькою вирішувати за допомогою спілкування, а не фізичного втручання. Працівниками служби у справах дітей Чернівецької міської ради 18.07.2024 р. додатково було попереджено ОСОБА_1 про належне виконання своїх батьківських обов?язків.
23.07.2024 р. о 20:05 год ОСОБА_3 , на підставі акта проведення оцінки рівня безпеки дитини було вилучено від матері та передано бабусі. Мати ОСОБА_1 застосувала фізичне насильств щодо дитини.
Наказом начальника служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 29.07.2024 р. N? 2/83, малолітню ОСОБА_3 , взято на облік як таку, що перебуває в складних життєвих обставинах, у зв?язку із жорстоким поводженням (вчиненням домашнього насильства щодо дитини).
Відповідно до листа Чернівецького районного управління Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 25.07.2024 р. N? 10208 до Чернівецького районного управління поліції 23.07.2024 р. звернулись працівники Чернівецького міського центру соціальних служб із заявою про те, що ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство відносно своєї дитини ОСОБА_3 . На підставі цього працівниками поліції відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (вчинення домашнього насильства).
За інформацією Чернівецького міського центру соціальних служб від 04.11.2024 р. N? 1859/02-04 під час надання послуг соціального супроводу ОСОБА_4 на рекомендації фахівців не реагувала, умови договору не виконувала та не дотримувалась плану соціального супроводу. Також жінці було рекомендовано звернутися до Чернівецького центру зайнятості з метою працевлаштування, однак ОСОБА_1 так і не була працевлаштована. Надання послуги соціального супроводу було припинено із негативним результатом.
Відповідно до листа Чернівецького міського центру соціальних служб від 12.06.2025 р. N? 842/02-04 потреби малолітньої ОСОБА_8 забезпечувалися частково. Під час спілкування з дівчинкою стало відомо, що мати їй не дозволяє спілкуватись із бабусею та виходити на вулицю. У помешканні постійні крики, мати свариться із бабусею. При спілкуванні з бабусею дівчинки з?ясовано, що ОСОБА_4 мала заборгованість перед банком у розмірі семи тисяч гривень та несплату за кімнату, яку винаймала за адресою АДРЕСА_1 . З метою покращення умов проживання, забезпечення безпечного середовища та сприяння налагодженню міжособистісних стосунків у родині, було прийнято рішення про тимчасове влаштування ОСОБА_5 разом з її малолітньою донькою ОСОБА_9 до обласної комунальної установи «Чернівецький обласний центр соціально-психологічної допомоги», що розташований за адресою АДРЕСА_3 . Метою перебування у центрі було не лише подолання наявних труднощів, а й створення умов для подальшої соціальної адаптації родини та забезпечення належного догляду за дитиною.
У подальшому, у зв?язку з повідомленням про залишення дитини без нагляду дорослих малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було доставлено до комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня» на підставі акта органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров?я про підкинуту чи знайдену дитину від 03.07.2025 р.
Відповідно до листа Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 04.07.2025 р. N? 80277 громадянин ОСОБА_10 , 03.07.2025 р. звернувся до управління поліції із заявою про те, що ОСОБА_1 , яка тимчасово проживає за адресою АДРЕСА_3 , побила свою малолітню дитину ОСОБА_11 та залишила її без нагляду.
Надалі до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, від 04.07.2025 р. Встановлено, що 01.07.2025 р. близько 14:00 год за адресою АДРЕСА_3 мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , нанесла один удар рукою в область правого плеча своєї малолітньої доньки ОСОБА_12 , внаслідок чого дівчинка відчула фізичний біль.
07.07.2025 р. до служби у справах дітей звернулась громадянка ОСОБА_1 із заявою, у якій вказала, що між нею та донькою виник конфлікт, внаслідок чого вона вдарила доньку в плече. Також, зі слів ОСОБА_13 , попереднього дня донька її не слухалась, за що вона її щипала за ручки, внаслідок чого з?явились численні синці. Того ж дня ОСОБА_1 було попереджено про відповідальність за неналежне виконання її батьківських обов`язків.
Враховуючи неможливість подальшого перебування ОСОБА_3 у комунальному некомерційному підприємстві «Міська дитяча клінічна лікарня», 18.07.2025 р. до служби у справах дітей звернулася ОСОБА_2 із заявою, відповідно до якої просила передати їй онуку на тимчасове влаштування та зобов?язалася забезпечити дитину всім необхідним і сприяти належному розвитку дитини. Також ОСОБА_14 не заперечувала проти тимчасового влаштування її до бабусі, що підтверджується власноруч написаною заявою від 18.07.2025 р.
Відповідно до наказу заступника начальника служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 21.07.2025 р. N? 2/98 та акту про факт передачі дитини, ОСОБА_3 , тимчасово влаштовано до бабусі ОСОБА_2 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 .
23.07.2025 р. до служби у справах дітей звернулася громадянка ОСОБА_1 із заявою, відповідно до якої просила повернути їй доньку ОСОБА_15 на виховання та зобов?язалась зібрати всі необхідні для цього документи до 04.08.2025 р.
Згідно з характеристикою Чернівецького ліцею N? 13 Чернівецької міської ради від 24.07.2025 р. мама ОСОБА_1 здійснює психологічний тиск на дитину. Малолітня ОСОБА_16 не завжди виправдовує її очікування в різних сферах життєдіяльності. Це злить маму, призводить до крику чи «тріпання» дівчинкою незалежно від місця знаходження і присутності інших людей.
Відповідно до листа комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня» від 30.07.2025 р. N? 440/01-21 мати ОСОБА_1 у період з 03.07.2025 р. по 21.07.2025 р. навідала дитину лише один раз і поводила себе агресивно, станом здоров?я доньки не цікавилася, рекомендацій лікарів не виконувала і про свою дитину не піклувалася.
Відповідно до висновку психолога за результатами проведення допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі слів дитини стало відомо, що до того, як вона потрапила у лікарню, дівчинка жила з мамою у Центрі соціальної реабілітації (кризовий центр). «Так! Ми жили там, але мама там з усіма сварилася! Сварилася із-за того, що мама мене била. Мама з ними сварилася і викликали поліцію». На запитання, з яких причин мама тебе сварила, відповіла: «Бо вона заставляла мене сто раз лице мити, бо вона собак не любить. Вона мене заставляє лице мити і ще сама мені це робить, ще й з милом». Дівчинка повідомила, що мама не часто дозволяла їй іти гуляти: «Я змогла піти трошки погуляти, коли маму забрала поліція, щоб перевірити, чи вона п?є. Мама пускала гуляти деколи, бо там собаки, п?ять собак. Я їх не боюся, трошки лиш. Мама їх не любить». На запитання, скільки разів мама била дівчинку, невербально показала двома руками, декілька разів махнувши - «багато! Незлічити, не вистачить пальців рук. Це було кожен день, тільки два дні - ні». Коли перший випадок був, що мама била - не пам?ятає, а останній раз - «До того дня, як мене забрали у лікарню». Дівчинка повідомила, що на тілі були синці, і написала на аркуші, по яких частинах тіла мама била: на плечі, і біля попи, і по зубу.
Вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 25.07.2025 р. ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді штрафу, також до ОСОБА_1 застосовано обмежувальні заходи у виді направлення для проходження програми для кривдників, і обмеження спілкування з дитиною строком на три місяці. Також обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій суд вважав вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, яка є малолітньою дитиною.
На виконання пункту 11 Порядку провадження органами опіки і піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. N? 866, питання щодо доцільності/недоцільності повернення дитини ОСОБА_3 , до матері на виховання, внесено на розгляд засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради 13.08.2025 р., на якому прийнято рішення про недоцільність повернення дитини до матері ОСОБА_1 на виховання.
В результаті проведеної роботи працівниками служби у справах дітей Чернівецької міської ради, з урахуванням наявної інформації щодо систематичного вчинення жорстокого поводження матері ОСОБА_1 відносно своєї доньки, питання щодо надання висновку до суду про доцільність відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 08.10.2025 р., на якому прийнято рішення щодо надання до суду висновку про доцільність відібрання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав.
Враховуючи викладене, позивач звернувся з цим позовом до суду та просить відібрати у ОСОБА_1 її малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав та стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідного віку, на її утримання до досягнення повноліття.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_17 позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, які викладені у позові.
Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні вказала, що не заперечує про відібрання у неї дитини. Вказувала, що у вихованні дитини застосовує методи, які вважає доцільними і правильними, тому інколи кричить на дитину та може вдарити її, оскільки переконана, що такі методи виховання є дієвими та педагогічними. В майбутньому буде вживати заходів для того щоб працевлаштуватися та мати можливість заробляти і утримувати дитину, але наразі вона не може знайти роботу через те, що ненавидить собак, які є усюди. Вона не боїться собак, але дуже сильно ненавидить їх, не може на них дивитися. Тому інколи не відпускала дитину до школи, бо по дорозі їм зустрічалися собаки. Не заперечувала фактів застосування сили та крику щодо дитини під час перебування з нею в гостях та під час підготовки уроків, водночас зазначає, що раніше не взаємодіяла із соціальними службами, перебувала на обліку в центрі зайнятості, а її старший син вже тривалий час проживає окремо з бабусею та дідусем. 
Представник Чернівецького міського центру соціальних служб ЧМР вказала на необхідності відібрання дитини ОСОБА_12 від матері, оскільки остання чинить відносно дитини фізичне насилля та належним чином не дбає про неї, не забезпечує харчуванням. Під час соціального супроводу даної сім"ї, відповідачу рекомендувалася консультація психологів і психіатрів , оскільки стан її психічного здоров"я викликає занепокоєння, однак ОСОБА_1 не бажає скористатися такими порадами та , навіть, агресивно на них реагує, вказуючи що вона повністю здорова. 
Третя особа ОСОБА_2 , яка є матір"ю відповідача ОСОБА_1 і, відповідно, бабусею дитини ОСОБА_18 повідомила суду, що наразі дитині буде краще проживати з нею так як відповідач не має джерела заробітку і не може утримувати дитину. Крім того , вона повідомила, що у доньки останнім часом спостерігаються прояви психічно нездорової поведінки, тому їй необхідне лікування і вона не здатна піклуватися про дитину. 
Судом встановлено, що матір"ю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( паспорт ас.с.11) , а відомості про батька дитини , внесені відповідно до ч.1 ст .135 СК України, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 тавитягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 28.10.2025 р. N? 00054409921(а.с.8-10)
Із витягу з реєстру територіальної громади №2024001040763 від 31.01.2024 року встановлено, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 (а.с.13)
Із наказу заступника начальника служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 21.07.2025 р. N? 2/98 та акту від 21.07.2025 року встановлено, що неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово влаштовано до бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 . Передача дитини відбулася з причині того, що вона залишилися без батьківського піклування та була тимчасово поміщена до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня» на підставі акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров?я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 03.07.2025 року. (а.с.14-15)
Із листа центру соціальних служб Чернівецької міської ради до Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області від 02.07.2024 р. N? 1200/02-0 вбачається, що до центру соціальних служб звернулась бабуся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із заявою про те, що її донька ОСОБА_1 неналежно виконує батьківські обов?язки щодо своїх дітей, а саме: у сім?ї відсутні продукти харчування, мати чинить психологічний тиск на дитину. 01.07.2024 під час здійснення оцінки потреб малолітня ОСОБА_3 повідомила, що зазвичай вони з мамою ходять в гості, де безпосередньо і харчуються, тому що в матері немає коштів на їжу, а також дівчинка зазначила, що мама її б?є, тому що та не слухається. ОСОБА_4 під час бесіди повідомила, що у зв?язку із складним матеріальним становищем не завжди наявні продукти харчування, також жінка не заперечує факт застосування фізичної сили до своєї малолітньої доньки. Із матір?ю проведено бесіду щодо належного догляду та виховання дитини, створення належних умов для її повноцінного розвитку, ведення здорового способу життя та належного виконання батьківських обов?язків, а також недопустимості жорсткого поводження з дитиною. ОСОБА_5 наголошено на необхідності брати участь також у вихованні старшого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який із трьох років проживає з бабусею. (а.с. 16)
У письмових поясненнях відповідач ОСОБА_1 18.07.2024 р повідомляє службі у справах дітей, що вона працювала прибиральником службових приміщень та отримувала мінімальну заробітну плату. Зазначала, що вона мала складне фінансове становище та в майбутньому буде змінювати його на краще. ОСОБА_7 зобов?язалася надалі виконувати батьківські обов?язки належним чином, а конфліктні ситуації із донькою вирішувати за допомогою спілкування, а не фізичного втручання. (а.с.17) Після чого працівниками служби у справах дітей Чернівецької міської ради 18.07.2024 р. додатково було попереджено ОСОБА_1 про належне виконання своїх батьківських обов?язків.
Із акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 23.07.2024 р. встановлено, що ОСОБА_1 застосувала фізичне насильств щодо дитини ОСОБА_3 : встановлено на щоці синець та подряпину. О 20:05 год ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі акта, було вилучено від матері та передано бабусі .(а.с.18-22)
Із наказу начальника служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 29.07.2024 р. N? 2/83, встановлено, що малолітню ОСОБА_3 , взято на облік як таку, що перебуває в складних життєвих обставинах, у зв?язку із жорстоким поводженням (вчиненням домашнього насильства щодо дитини). (а.с.25)
Із листа Чернівецького районного управління Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 25.07.2024 р. N? 10208 вбачається, що до Чернівецького районного управління поліції 23.07.2024 р. звернулись працівники Чернівецького міського центру соціальних служб із заявою про те, що ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство відносно своєї дитини ОСОБА_3 . На підставі цього працівниками поліції відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (вчинення домашнього насильства). (а.с.26)
З листа Чернівецького міського центру соціальних служб від 04.11.2024 р. N? 1859/02-04 встановлено, що на обліку в Чернівецькому міському центрі соціальних служб перебуває сім"я ОСОБА_1 із малолітньою донькою ОСОБА_3 . Під час надання послуг соціального супроводу ОСОБА_4 на рекомендації фахівців не реагувала, умови договору не виконувала та не дотримувалася плану соціального супроводу. Також жінці було рекомендовано звернутись до Чернівецького центру зайнятості з метою працевлаштування, однак ОСОБА_1 так і не була працевлаштована. Надання послуги соціального супроводу було припинено із негативним результатом. (а.с.27)
Із листа Чернівецького міського центру соціальних служб від 12.06.2025 р. N? 842/02-04 встановлено, що потреби малолітньої ОСОБА_12 забезпечувалися частково. Під час спілкування з дівчинкою стало відомо, що мати їй не дозволяє спілкуватись із бабусею та виходити на вулицю. У помешканні постійні крики, мати свариться із бабусею. При спілкуванні з бабусею дівчинки з?ясовано, що ОСОБА_4 мала заборгованість перед банком у розмірі семи тисяч гривень та несплату за кімнату, яку винаймала за адресою АДРЕСА_1 . 3 метою покращення умов проживання, забезпечення безпечного середовища та сприяння налогодженню міжособистісних стосунків у родині, було прийнято рішення про тимчасове влаштування ОСОБА_5 разом з її малолітньою донькою ОСОБА_9 до обласної комунальної установи «Чернівецький обласний центр соціально-психологічної допомоги», що розташований за адресою АДРЕСА_3 . Метою перебування у центрі було не лише подолання наявних труднощів, а й створення умов для подальшої соціальної адаптації родини та забезпечення належного догляду за дитиною. (а.с.28)
03.07.2025 р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було доставлено до комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня», що встановлено із акту органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров?я (а.с.29). 
За фактом здійснення відносно малолітньої дитини ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 близько 14:00 год фізичного насилля її матір"ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внесені відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань № 12025263020000547 , що вбачається з витягу від 04.07.2025 року ( а.с.30)
Також встановлено, що 07.07.2025 р. ОСОБА_1 в своїх поясненнях службі у справах дітей повідомляє, що між нею та донькою виник конфлікт, внаслідок чого вона вдарила доньку в плече. Також, зі слів ОСОБА_13 , попереднього дня донька її не слухалась, за що вона її щипала за ручки, внаслідок чого з?явились численні синці. Того ж дня ОСОБА_1 було попереджено про відповідальність за неналежне виконання її батьківських обов?язків. (а.с.31-32)
18.07.2025 р. до служби у справах дітей із письмовою заявою звернулася бабуся дитини - ОСОБА_2 та просила передати їй онуку ОСОБА_11 на тимчасове влаштування . При цьому зобов?язалася забезпечити дитину всім необхідним та сприяти належному розвитку дитини. Дитина ОСОБА_14 , відповідно до власноруч написаної письмової заяви від 18.07.2025 року, також, не заперечувала проти тимчасового влаштування її до бабусі (а.с.34-35)
Із характеристики виданої Чернівецьким ліцеєм N? 13 Чернівецької міської ради 24.07.2025 р. встановлено, що мама ОСОБА_1 здійснює психологічний тиск на дитину. Малолітня ОСОБА_16 не завжди виправдовує очікування матері в різних сферах життєдіяльності. Це злить маму, призводить до крику чи «тріпання» дівчинкою, незалежно від місця знаходження і присутності інших людей. (а.с.37)
Із листа комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня» від 30.07.2025 р. N? 440/01-21 встановлено, що ОСОБА_1 у період з 03.07.2025 р. по 21.07.2025 р. навідала дитину лише один раз і поводила себе агресивно, станом здоров?я доньки не цікавилася, рекомендацій лікарів не виконувала і про свою дитину не піклувалася. (а.с.38)
Із висновку психолога за результатами проведення допиту малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, дівчинка жила з мамою у Центрі соціальної реабілітації (кризовий центр). «Так! Ми жили там, але мама там з усіма сварилася! Сварилася із-за того, що мама мене била. Мама з ними сварилася і викликали поліцію». На запитання, з яких причин мама тебе сварила, відповіла: «Бо вона заставляла мене сто раз лице мити, бо вона собак не любить. Вона мене заставляє лице мити і ще сама мені це робить, ще й з милом». Дівчинка повідомила, що мама не часто дозволяла їй іти гуляти: «Я змогла піти трошки погуляти, коли маму забрала поліція, щоб перевірити, чи вона п?є. Мама пускала гуляти деколи, бо там собаки, п?ять собак. Я їх не боюся, трошки лиш. Мама їх не любить». На запитання, скільки разів мама била дівчинку, невербально показала двома руками, декілька разів махнувши - «багато! Незлічити, не вистачить пальців рук. Це було кожен день, тільки два дні - ні». Коли перший випадок був, що мама била - не пам?ятає, а останній раз - «До того дня, як мене забрали у лікарню». Дівчинка повідомила, що на тілі були синці, і написала на аркуші, по яких частинах тіла мама била: на плечі, і біля попи, і по зубу. (а.с.39-41)
Встановлено, що вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 25.07.2025 р. ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України та призначено їй покарання у виді штрафу, також до ОСОБА_1 застосовано обмежувальні заходи у виді направлення для проходження програми для кривдників, і обмеження спілкування з дитиною строком на три місяці. (а.с.42-43)
Із висновку служби у справах дітей Чернівецької міської ради №1/1812 від 13.08.2025 року встановлено, що служба у справах дітей Чернівецької міської ради вважає за недоцільне повернення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 до матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на виховання.(а.с.44)
Рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 28.10.2025 року №534/28 ухвалено надати суду подання щодо доцільність відібрання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення її батьківських прав(а.с.45-47)
Принцип 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначає, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з вимогами ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Частиною 1 ст. 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
За приписами ч.ч. 1, 4 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно з вимогами ч. 1-4 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків.
Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.
При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
В пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» вказано, що якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я.
З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням.
Суд зазначає, що відібрання дитини за рішенням суду від батьків або одного з них є винятковим заходом, який має застосовуватися лише тоді, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для життя, здоров`я, морального виховання дитини. Більш того, негайне відібрання дитини органом опіки та піклування або прокурором без рішення суду допускається виключно при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини.
В даному випадку до позивачем суду були надані достатні докази безпосередньої загрози життю та здоров`ю малолітньої ОСОБА_3 , внаслідок неналежного виконання матір`ю батьківських обов`язків. З досліджених судом письмових доказів та пояснень сторін судом встановлено, що матір неналежно забезпечує дитину харчуванням , за місцем проживання сім"ї, часто були повністю відсутні продукти харчування; водночас судом підтверджено факти систематичного вчинення стосовно малолітньої ОСОБА_3 домашнього насильства з боку матері — ОСОБА_1 , що свідчить про неможливість подальшого перебування дитини з матір`ю та необхідність захисту її прав у судовому порядку
Крім того, суд враховує, що відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти відібрання від неї малолітньої дитини, погодившись із доводами сторони позивача.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а навпаки — спрямоване на забезпечення найкращих інтересів дитини та усунення загрози її життю і здоров`ю, суд приходить до висновку про наявність підстав для прийняття такого визнання та задоволення вимог органу опіки та піклування.
З урахуванням вищенаведених обставин, пояснень учасників справи, письмових доказів, наявності достатніх доказів небезпеки для життя, здоров`я дитини станом на час розгляду справи, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог і ухвалення рішення про відібрання дитини від матері. Ненадійність ситуації, яка склалася у сім`ї ОСОБА_3 , та небажання ОСОБА_1  змінити ситуацію, на думку суду, створюють реальну небезпеку того, що дитина буде недоїдати та допускати систематичні прогули шкільних занять і зазнавати фізичного насилля.
Отже, позовні вимоги про відібрання дитини слід задовольнити. При цьому, оцінюючи пропорційність такого суворого заходу як відібрання дитини, суд враховує, що законодавством України (ч. 3 ст. 170 СК України) передбачено можливість матері або батька дитини звернутися до суду з метою повернення їм дитини.
Згідно з ч. 4 ст. 170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
До суду не було надано доказів того, що з часу відібрання у неї дитини, відповідачка будь-яким чином матеріально підтримувала чи піклувалася про дитину. В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 зазначені обставини визнала, вказавши, що на даний час їй не вдається працевлаштуватися, тому вона матеріально неспроможна утримувати доньку..
Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таким чином, з відповідачки ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 з дня звернення з позовом до суду, тобто з 11 лютого 2026 року і до досягнення дитиною повноліття, в розмірі 1/4 частини доходів відповідачки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу зі сплати аліментів за один місяць.
Керуючись ст.12,81,89,200,206,223,263,265 ЦПК України,-
УХВАЛИВ:
Позов виконавчого комітету Чернівецької міської ради в інтересах дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи на стороні позивача Чернівецький міський центр соціальних служб Чернівецької міської ради, ОСОБА_2 про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів – задовольнити.
Відібрати малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від її матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення її батьківських прав.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 лютого 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу зі сплати аліментів за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ :         Танасійчук Н.М.