Справа №: 297/238/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м. Берегове 

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Ільтьо І. І., розглянувши матеріали, що надійшли з Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , не працюючої, громадянки України,
за ч. 1 ст. 184 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД №768967 від 21.01.2026 року встановлено, що ОСОБА_1 неналежно виховує своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яких у 2025 році залишила на тривай час з чоловіком в Україні та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був госпіталізований 02.01.2026 року до Берегівського ЦРЛ в реанімаційне відділення.
В судовому засідання ОСОБА_1 свою провину визнала повністю та пояснила, що мала поїхати на заробітки для можливості забезпечення своїх дітей. Щиро розкаялась, обіцяла подібного більше не вчиняти. 
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність чи відсутність правопорушення. Надані протоколи та відеозаписи є належними, допустимими та достатніми доказами, які взаємно підтверджують одне одного і дають змогу суду зробити висновок про доведеність вини особи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП: орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Факт скоєння адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАД №768967 від 21.01.2026 року, звернення про неналежне виконання батьківських обов`язків від 19.01.2026 року, пояснення ОСОБА_1 від 21.01.2026 року, ОСОБА_5 від 16.01.2026 року. 
Оцінивши вищевказані докази, кожен окремо та в їх сукупності, приходжу до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. 
Обставин, що виключають адміністративну відповідальність, визначених ст. 17 КУпАП, у даній справі не встановлено, передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи не закінчились.
Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, даних про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини передбачені ст. ст. 34, 35 КУпАП, вважаю, що міра відповідальності, яка буде необхідною і достатньою для виховання порушника є адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП.
На переконання судді, таке стягнення буде достатнім для виправлення ОСОБА_1 і відповідатиме визначеній ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Крім цього, на підставі п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп..
Керуючись ст. ст. 34, 35, 40, 184 ч.1, 283, п. 1 ст. 284 КпАП України, п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір”,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , винною за ч.1 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , в користь держави 665 гривень 60 коп. судового збору.
Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови через Берегівський районний суд Закарпатської області до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя       Іван ІЛЬТЬО