ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/3310/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),
суддів: Білак С.В., Юрко І.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 липня 2025 року в адміністративній справі №280/3310/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.03.2025 за №0800-0211-8/23926;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 1978 року по 1980 роки в колгоспі ім.«Шевченко», згідно записів трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 від 20.03.1980, зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження ним військової служи з 1981 року по 1983 рік за відсутністю запису у військовому квитку НОМЕР_2 від 06.03.1990, згідно записів у трудовій книжці, та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком з дня звернення. 
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.05.2025 залучено до участі у справі як співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 липня 2025 року позовні вимоги задоволено частково, суд:
- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження ним військової служби 1982 рік, за відсутністю запису у Військовому квитку НОМЕР_2 від 06.03.1990, згідно записів у Трудовій книжці колгоспника №710;
- в іншій частині позовної заяви відмовив;
- стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 968 грн. 96 коп.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції зроблено хибний висновок, що оскільки ГУ ПФУ в Запорізькій області надало відповідь 13.03.2025 №0800-0211-8/23926 на адресу адвоката Левицької Ю.В. то ця відповідь є рішенням про відмову в зарахуванні спірного періоду. Судом не взято до уваги, що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області первинно не взяло в розрахунок стажу період служби в армії. Рішення щодо відмови в зарахуванні до загального трудового стажу періоду служби в армії в 1982 році Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області не приймалось. Суд першої інстанції, перебравши на себе повноваження відповідача, неправомірно прийняв рішення, яким зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження ним військової служби.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.
Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 .
Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 18.01.2024 за №084550003252 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з дати звернення з 11.01.2024.
Після призначення пенсії позивач через свого представника звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою щодо зарахованих періодів роботи та служби.
У листі ГУ ПФУ в Запорізькій області від 13.03.2025 за №0800-0211-8/23926 зазначено, що за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону 1058 з урахуванням страхового стажу 29 років 3 місяці 29 днів, який складається за фактичний період навчання з 01.09.1984 по 24.06.1989 та періоду роботи в колгоспі з 1978 по 1980 роки з урахуванням фактично відпрацьованих людиноднів за рік, згідно записів трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 від 20.03.1980 та наявних даних з реєстру застрахованих осіб з 01.01.1999. В результаті розгляду документів до страхового стажу не зараховано періоди роботи в колгоспі «Шевченко» згідно записів трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 від 20.03.1980, оскільки записи не завірені підписом головного (старшого) бухгалтера колгоспу. Згідно записів військового квитка НОМЕР_2 від 06.03.1990 ОСОБА_1 строкову військову службу не проходив.
Не погодившись з незарахуванням до страхового стажу всіх періодів роботи та служби, позивач звернувся до суду з позовом.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що у трудовій книжці колгоспника № НОМЕР_1 містяться наступні відомості про роботу позивача, зокрема: «За який рік даються відомості»; «Ким працював»; «Нараховано трудоднів за рік»; «Кількість вироблених людино-днів за рік»; «Встановлений мінімум трудоднів (або людино-днів за рік)». При цьому, у трудовій книжці колгоспника № НОМЕР_1 зазначено, що: у 1978 році позивач працював у колгоспі різноробочим та ним вироблено 74 людино-днів за рік при встановленому мінімумі 140 трудоднів (або людино-днів за рік); у 1979 році позивач працював у колгоспі різноробочим та ним вироблено 181 людино-днів за рік при встановленому мінімумі 140 трудоднів (або людино-днів за рік); у 1980 році позивач працював у колгоспі різноробочим та ним вироблено 54 людино-днів за рік при встановленому мінімумі 140 трудоднів (або людино-днів за рік). За Формою РС-право органом Пенсійного фонду України зараховано до стажу роботи/страхового стажу позивача: у 1978 році 00 років 02 місяці 23 дні; у 1979 році 00 років 07 місяці 08 днів; у 1980 році 00 років 02 місяці 03 дні. Позивачем не доведено, що органом Пенсійного фонду України не вірно визначено/розраховано позивачу стаж роботи/страховий стаж у колгоспі. Звідси, зазначене ГУ ПФУ в Запорізькій області у листі від 13.03.2025 за №0800-0211-8/23926, що в результаті розгляду документів до страхового стажу не зараховано періоди роботи в колгоспі «Шевченко» згідно записів трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 від 20.03.1980, оскільки записи не завірені підписом головного (старшого) бухгалтера колгоспу, є таким, що не відповідає матеріалам справи. У матеріалах справи відсутні документи які б визначали конкретний період військової служби позивача у 1981, 1982, 1983 роках. При цьому, до стажу роботи/страхового стажу позивача можна зарахувати лише безспірний 1982 рік. Позивачем не оскаржується Рішення органу Пенсійного фонду України від 18.01.2024 за №084550003252 про призначення пенсії за віком з дати звернення з 11.01.2024. ГУ ПФУ в Запорізькій області не вирішував питання призначення позивачу пенсії за віком. Звідси, суд першої інстанції не вбачав за можливе зобов`язати як ГУ ПФУ в Запорізькій області, так і ГУ ПФУ в Полтавській області «повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком з дня звернення». Лист ГУ ПФУ в Запорізькій області від 13.03.2025 за №0800-0211-8/23926 у розумінні п.19 ч.1 ст.4, п.1 ч.1 ст.19 КАС України не є рішенням (індивідуальним актом) суб`єкта владних повноважень, а тому не може бути судом визнаний протиправним та скасований. На думку суду першої інстанції, оформлення звернення до органу Пенсійного фонду України не за встановленою формою та, водночас, при зазначенні необхідних реквізитів і зі змісту якого є зрозумілим волевиявлення громадянина не може бути підставою для не розгляду такого звернення по суті та позбавлення громадянина права на соціальний захист у старості. З матеріалів справи не вбачається, що ГУ ПФУ в Запорізькій області не було зрозумілим волевиявлення позивача з звернення від 04.03.2025 за №4.
Колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюється у натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 11 Закону №1058-IV, загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають в т.ч.: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру; фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно до статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно ст. 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Згідно статті 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. 
Починаючи з 01 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років. 
У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років.
Відповідно до ст. 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 “Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній” передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Колегія суддів зазначає, що апелянтом оскаржується рішення суду першої інстанції лише в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати спірний стаж служби.
Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

В даному випадку органом призначення визначено за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.
З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача від 11.01.2024 здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку. 
Апеляційний судом встановлено, що спірний період служби не було зараховано позивачу під час розгляду його заяви про призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Враховуючи, що позивач повторно не звертався із заявою про зарахування спірного періоду служби та його заява не розглядалась в порядку, передбаченому розділом ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку №22-1, лист Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.03.2025 за №0800-0211-8/23926 є лише роз`ясненням зарахованих періодів роботи та служби позивача.
Питання щодо зарахування спірного періоду служби позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області не розглядалося.
Враховуючи відсутність повторно поданої заяви про перерахунок пенсії, яка була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, колегією суддів не встановлено, що апелянтом вчинені дії, спрямовані на відмову у зарахуванні спірного періоду служби.
В даному випадку права позивача щодо незарахування спірного періоду служби порушені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.
З огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, суд апеляційної інстанції вважає наявними підстави покласти обов`язок щодо зарахування спірного періоду служби позивача саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, як визначений суб`єкт призначення.
Подана заява відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, яке прийняло спірне рішення, яким пенсію призначено, проте не зараховано спірний період служби.
Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що розглянув заяву позивача про призначення пенсії, яким у цьому випадку є Головне управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області. 

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.
Згідно з ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Враховуючи, що судом першої інстанції неправильно визначено суб`єкт призначення пенсії, колегія суддів дійшла висновку про зміну мотивувальної та резолютивної частини рішення суду з зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати спірний період служби позивача, на зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження ним військової служби 1982 рік, за відсутністю запису у Військовому квитку НОМЕР_2 від 06.03.1990, згідно записів у Трудовій книжці колгоспника №710.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 327, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 липня 2025 року в адміністративній справі №280/3310/25 – задовольнити частково.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 липня 2025 року в адміністративній справі №280/3310/25 - змінити.
В резолютивній частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 липня 2025 року в адміністративній справі №280/3310/25 замінити зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати спірний період служби ОСОБА_1 , на зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження ним військової служби 1982 рік, за відсутністю запису у Військовому квитку НОМЕР_2 від 06.03.1990, згідно записів у Трудовій книжці колгоспника №710.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 968 грн. 96 коп.
В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 липня 2025 року в адміністративній справі №280/3310/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328-329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко 

суддя С.В. Білак 

суддя І.В. Юрко