КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Єдиний унікальний номер справи № 753/25937/25 Головуючий у суді першої інстанції - Шаповалова К.В.
Номер провадження № 22-ц/824/6047/2026 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,
розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 08 грудня 2025 року, постановлену під головуванням судді Шаповалової К.В., у місті Києві, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну сторони у виконавчому провадженні, визнанні права власності на частину майна та зняття арешту з майна, -
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2025 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про зміну сторони у виконавчому провадженні, визнанні права власності на частину майна та зняття арешту з майна, відповідно до якого просив суд: змінити сторону виконавчого провадження № НОМЕР_1 із померлої ОСОБА_4 на спадкоємця за законом ОСОБА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 ; зняти арешт із частину квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 для подальшої державної реєстрації за ОСОБА_1 . 
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 08 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 передано за територіальною підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що звернення  ОСОБА_1 із заявою про заміну стягувача померлої ОСОБА_4 , на спадкоємця за законом у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 може бути здійснено лише до Дарницького районного суду міста Києва, яким 04 жовтня 2012 року видано виконавчий лист №2-101/11.
Позовні вимоги в частині визнання права власності на квартиру та зняття з неї арешту підлягають розгляду в порядку позовного провадження відповідно до Розділу ІІІ ЦПК України «Позовне провадження» із дотриманням правил підсудності позову.
Таким чином вважає, що об`єднання позовних вимог дасть можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин. 
Враховуючи вищевикладене, представник  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 08 грудня 2025 року, а справу направити для продовження розгляду до Дарницького районного суду міста Києва.
Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.
Так, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про передачу даної цивільної справи за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва мотивував своє рішення тим, що предметом спору є визнання право власності на частку квартири та зняття із неї арешту, яке знаходиться на території Дніпровського району м. Києва.
Отже враховуючи, непідсудність даної справи Дарницькому районному суду м. Києва та враховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд першої інстанції прийшов до висновку, що справа підлягає передачі до Дніпровського районного суду м. Києва.
Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справине інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Верховний Суд неодноразово підтверджував, що саме позивач має право визначати предмет та підстави позову, формулюючи позовні вимоги на власний розсуд для захисту своїх порушених прав. Суд не може виходити за межі позовних вимог або самостійно змінювати їх.
Згідно із ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 вказано: за визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майном або певними діями, пов`язаними з цим майном.
У пункті 7.22 вказаної постанови зазначено, що аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.
Отже, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язанні із нерухомим майном.
Звертаючись з позовними вимогами ОСОБА_1 посилався на те, що ним обґрунтовано порушення його прав, шляхом не виконання відповідачем ОСОБА_3 , як боржником взятих на себе зобов`язань за рішенням суду. 
У справі, яка переглядається, судом першої інстанції встановлено, що звертаючись до суду із вказаним позовом, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на на частину квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , тобто зазначена позовна вимога стосуються нерухомого майна (квартири), яка територіально розташована в Дніпровському районі міста Києва.
Оскільки вказане нерухоме майно розташоване у Дніпровському районі міста Києва, на нього розповсюджується юрисдикція Дніпровського району міста Києва.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що спір безпосередньо стосується прав та обов`язків, пов`язаних з нерухомим майном, то вказаний позов необхідно пред`являти за місцезнаходженням такого майна у відповідності до ст. 30 ЦПК України.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується апеляційний суд, що спір повинен розглядатися за правилами виключної підсудності місцевим загальним судом за місцезнаходженням майна, передача справи на розгляд Дніпровському районі міста Києва на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України є процесуально вірною та обґрунтованою.
Доводи апеляційної скарги в частині обґрунтування звернення позивача до суду на підставі ст. 446 ЦПК України та з урахуванням процесуальної економії не узгоджуються із характером спірних правовідносин, які виникли щодо нерухомого майна.
Відповідно до положень статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 08 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню відповідно до норм п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Судді : 

_______________ ________________ ______________
М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв