Справа № 761/1455/26
Провадження № 3/761/1082/2026

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року  суддя Шевченківського районного суду м. Києва Савчук Юлія Никодимівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києва, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
07.12.2025 року близько о 23 год. 00 хв. в м.Києві, по Проспекту Берестейському, буд.94, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у КНП «Київській міській клінічній лікарні №10» за адресою: вул.Чорних Запорожців, буд.20, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Так, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.
Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).
Так, протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності ОСОБА_1 , а отже останньому було відомо про існування судового провадження відносно нього.
З огляду на викладене, враховуючи, що не встановлено поважності причини неявки ОСОБА_1 04.02.2026 в судове засідання, суд вважає за необхідне розглянути справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ч. 2 ст. 130 КУпАП у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 534445 від 07.12.2025, картки обліку адміністративних правопорушень, постанову Святошинського районного суду м. Києва від 10.10.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, направлення водія ОСОБА_1 на медичний огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 07.12.2025, реєстраційну картку транспортного засобу, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначених вище дій в повному обсязі зібраними по справі доказами у їх сукупності.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Так, відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, настає за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що вищезазначеними доказами, в тому числі відеозаписом, долученим до матеріалів справи, в повному обсязі підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, судом враховується особа ОСОБА_1 , його відношення до скоєного та майновий стан останнього, характер вчиненого правопорушення та його наслідки, а також сприяння досягненню основної мети - вихованню правопорушника, запобіганню вчинення нових правопорушень.
Крім того, враховуючи, що відповідно до даних реєстраційної картки транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль не належить на праві власності ОСОБА_1 , суд не вбачає передбачених законом підстав для застосування оплатного вилучення транспортного засобу.
Відповідно до Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст.ст.23-24, 27, 33-35, 130, 268, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 2 000 /дві тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 /тридцять чотири тисячі/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 /три/ роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути судовий збір з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави у розмірі 665,60 грн.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: