Справа №534/3332/25
Провадження №2-а/534/27/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2026 року м. Горішні Плавні
Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області 
у складі: головуючого судді Солохи О.В.
за участі: секретаря судового засідання Гончар С.Т. 
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Божка Андрія Валерійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду із згаданою заявою, в якій прохає визнати поважними причини пропуску строку на звернення до адміністративного суду та поновити пропущений строк та визнати протиправною і скасувати постанову серії ЕНА 3739218 від 27.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою поліцейського , інспектора 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Божка А.В. серії ЕНА 3739218 від 27.12.2024 він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП за порушення вимог п.2.1 а ПДР України, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 20 400 грн. В постанові зазначено, що він 27.12.2024 о 12 год 59 хв на 86 км автодороги Н31 керував транспортним засобом Kia Sorento, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керувати транспортним засобом відповідно до рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 01.10.2024. 
Позивач зазначає, що постанова Мар`їнського районного суду Донецької області від 01.10.2024 не набрала законної сили, оскільки постановою Дніпровського апеляційного суду від 03.07.2025 постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 01.10.2024 було скасовано.
Таким чином, на дату складення стосовно нього постанови серії ЕНА 3739218 від 27.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП було відсутнє судове рішення, яке б позбавляло його права керування транспортними засобами.
Ухвалою Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 05.12.2025 позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху (а.с.17).
Ухвалою Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 17.12.2025 задоволено клопотання ОСОБА_1 про продовження строку виконання вимог ухвали Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 05.12.2025 та продовжено строк виконання вимог ухвали суду від 05.12.2025 на 10 днів з дня отримання даної ухвали суду (а.с.23).
Ухвалою Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 14.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.37-38).
Ухвалою Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 04.02.2026 витребувано від Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України належним чином завірену копію постанови серії ЕНА №3739218 від 27.12.2024 (а.с.47). 
Відповідач Департамент патрульної поліції подали відзив на позовну заяву, вя кому проти вимог ОСОБА_1 заперечують (а.с.26-28).
Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Встановивши фактичні обставини справи та оцінивши досліджені письмові докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, а саме в тому, що 27.12.2024 о 12 год 59 хв на 86 км автодороги Н31 керував транспортним засобом Kia Sorento, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керувати транспортним засобом відповідно до рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 01.10.2024, чим порушив вимоги п.2.1 а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП. У зв`язку з чим на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 20 400 грн та складено постанову серії ЕНА №3739218 від 27.12.2024.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведеним конституційним положенням кореспондує ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію».
Положеннями п.8 ч.1 ст.23 цього ж Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання;
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.
Положеннями пунктів 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.
Предметом судового дослідження за правовідносинами, що виникли між сторонами, є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.
Отже, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 20 400 грн.
Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з вимогами п.2.1а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до ч.4 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, у вигляді накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з положенням п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
На підставі ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.4 ст.126 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.
Згідно з ч.2 ст.317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Згідно зі ст.279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Відповідно до ч.1 ст.298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
За правилами ч.1 ст.77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Судом встановлено, що постановою Мар`їнського районного суду Донецької області від 01.10.2024 ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03.07.2025 апеляційну скаргу адвоката Таранкової О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задоволено, постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 01.10.2024 відносно ОСОБА_1 скасовано. Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення.
Тобто, оскільки постанова Мар`їнського районного суду Донецької області від 01.10.2024 скасована, позивач ОСОБА_1 не був особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
У відповідності до приписів ч.4 ст.9, ч.7 ст.81 КАС України судом досліджено постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 01.10.2024 №237/1521/24, яка обліковується в реєстрі судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/122189846) та встановлено відсутність відомостей про те, що постанова набрала законної сили, з огляду на що, посилання відповідача у поданому відзиві на набрання зазначено постановою законної сили спростовуються.
Натомість суд наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів, згідно із ч.2 ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно із ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Всупереч наведеної норми, відповідач не довів правомірність прийнятого ним рішення, доказів щодо набрання постановою Мар`їнського районного суду Донецької області від 01.10.2024 законної сили суду не надав. 
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Суд зазначає, що у відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАСУ, за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи, що суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та відповідно вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, суд вважає позов обґрунтованим.
Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Перелік повноважень адміністративного суду за результатами розгляду адміністративної справи визначається з ч.2 ст. 245 КАС України. Однак системний аналіз положень ч.1 ст.5 КАС України та ч. 2 ст.і 245 КАС України дає можливість констатувати, що перелік способів захисту невизнаного, порушеного чи оспорюваного права є невичерпним, а сам обраний спосіб порушеного права має відповідати критерію ефективності.
До того ж судом враховано, що положеннями процесуального законодавства передбачено особливі порядки провадження в межах окремих категорій адміністративних прав. Особливий порядок провадження проявляється в різних процесуальних аспектах, одним з яких є специфічні результати розгляду справи, а відповідно і рішення суду за результатами такого розгляду.
Однією з таких категорій справ є справи про оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справі про адміністративне правопорушення, порядок провадження в якій визначається статтею 286 КАС України.
З наведеного слідує, що за результатами розгляду адміністративних позов на рішення суб`єкта владних повноважень у справах про адміністративне правопорушення суд може ухвалити лише одне з рішень, передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України. Це у свою чергу свідчить не тільки про вичерпний перелік правового результату розгляду адміністративної справи, але і про вичерпний перелік способів захисту порушеного права в межах даної категорії справи.
Оскільки зі змісту ч. 3 ст.286 КАС України не вбачається наявність в адміністративного суду в межах цієї категорії справ повноважень щодо визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення особи до відповідальності, то суд доходить висновку, що скасування спірної постанови разом із закриттям провадження у справі є достатнім та ефективним способом захисту порушеного права позивача, що свідчить про відсутність необхідності в застосуванні додаткових способів захисту порушеного права.
А отже, з урахуванням норм у статті 247 КУпАП, пункті 7 розділу ІІІ Інструкції № 1395, зважаючи на норми статті 286 КАС України щодо способу захисту, оскаржувана постанова ЕНА №3739218 від 27.12.2024 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.
За таких обставин, суд доходить висновку про скасування оскарженого позивачем рішення суб`єкта владних повноважень та необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст.139 КАС України, відповідно до якої з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.
Керуючись ст. 72, 75, 76, 90, 139, 271, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Божка Андрія Валерійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.
Постанову серії ЕНА №3739218 від 27.12.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП скасувати.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Повне найменування відповідача: Департамент патрульної поліції, ЄДРПОУ 40108646, адреса: 03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, 3;

Повне найменування відповідача: інспектор 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції Божко Андрій Валерійович, адреса: 49069, місто Дніпро, вулиця Пилипа Орлика, 11.

Суддя О.В. Солоха