СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Харків Справа № 922/2780/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Шутенко І.А.
за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.
за участю представників сторін:
позивача – Підгорний Б.Б.
відповідача – Леонідова О.М.
розглянувши апеляційну скаргу ФОП Леонідової О.М. (вх.№2709Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 30.10.2025 у справі № 922/2780/25 (суддя О.В. Погорелова, повне рішення складено 30.10.2025)
за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
до Фізичної особи-підприємця Леонідової Олени Миколаївни, м. Харків 
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Леонідової Олени Миколаївни, в якому просило, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 18.09.2025, стягнути з відповідачки на свою користь 153 800,32 грн, з яких: 152 481,12 грн - заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 за період з грудня 2021 року по квітень 2023 року;294,20 грн - абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 за період з грудня 2021 по вересень 2023 ; 1 295,20 грн - заборгованість за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором від 01.07.2022 за період з липня 2022 по вересень 2023.
Витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 422, 40 грн та поштові витрати у розмірі 55,00 грн. позивач просить суд покласти на відповідачку.
Рішенням господарського суду Харківської області від 30.10.2025 у справі № 922/2780/25 позов задоволено частково.
Стягнуто з фізичної особи-підприємця Леонідової Олени Миколаївни на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" 145 744,16 грн заборгованості за індивідуальним договором про надання послуги с постачання теплової енергії, 294,20 грн заборгованості за абонентну плату за індивідуальним договором про надання послуги с постачання теплової енергії, 1 295,20 грн заборгованості за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків, 2 316,47 грн судового збору та 52,59 грн поштових витрат. В решті позову - відмовлено.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що:
- факт отримання відповідачем послуги з постачання теплової енергії в опалювальний період 2021-2022, 2022-2023 свідчить про приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) і факт отримання теплової енергії підтверджується актами про підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалюваного сезону 2021-2022, 2022-2023 років.
- з матеріалів справи вбачається, що позивачем складались та надсилались для оплати відповідачу рахунки-фактури, копії яких з доказами їх вручення/направлення наявні в матеріалах справи ;
- в матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження звернення відповідачки до позивача з претензіями щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості;
- позивач просить суд стягнути з відповідачки 152 481,12 грн заборгованості за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 за період з грудня 2021 року по квітень 2023 року, разом з тим, при здійсненні розрахунку заборгованості позивачем не були враховані платежі відповідачки за платіжними дорученнями №441 від 15.12.2021 на суму 6 550,00 грн та №№457 від 20.01.2022 на суму 186,96 грн., отже, заборгованість відповідачки становить 145 744,16 грн.;
- матеріали справи не містять доказів своєчасного повідомлення відповідачкою позивача про укладення договору оренди нерухомого майна з ПрАТ “СК “Євроінс Україна”, при цьому орендна плата, яку отримувала відповідачка від здачі приміщення в оренду ПрАТ СК “Євроінс Україна”, включала у себе і плату за комунальні послуги, у тому числі й опалення;
- враховуючи фактичні обставини справи та норми законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача 145 744,16 грн заборгованості за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, 294,20 грн заборгованості за абонентну плату за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, 1 295,20 грн заборгованості за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків, а в решті позовних вимог необхідно відмовити.
ФОП Леонідова О.М. з рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зарахувати 3585,84 грн. за заборгованість за постачання теплової енергії ФОП Леонідової Олени Миколаївни.
Скасувати рішення господарського суду Харківської області від 30.10.2025 по справі № 922/2780/25 в частині задоволення позовної вимоги по стягненню заборгованості за теплову енергію з ФОП Леонідової Олени Миколаївни за період з 01.03.2022 до 04.03.2023 та в цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної вимоги по стягненню заборгованості за теплову енергії.
Скасувати рішення господарського суду Харківської області від 30.10.2025 по справі № 922/2780/25 в частині задоволення позовної вимоги по стягненню заборгованості за абонентську плату за надання теплової енергії з ФОП Леонідової Олени Миколаївни за грудень 2021 року, за період з 25.02.2022 до 30.07.2023 та в цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної вимоги по стягненню заборгованості за абонентську плату за надання теплової енергії.
Скасувати рішення господарського суду Харківської області від 30.10.2025 по справі № 922/2780/25 в частині задоволення позовної вимоги по стягненню заборгованості за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем опалення будинку з ФОП Леонідової Олени Миколаївни за період з 01.07.2022 до 30.07.2023 та в цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної вимоги по стягненню заборгованості за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем опалення будинку.
Судові витрати просить покласти на позивача.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що:
- загальна сума, яка не зарахована до заборгованості відповідачки, та підлягає зарахуванню до заборгованості за поставлену теплову енергію, складає 3585, 84 грн. (10322,8 грн.(загальна сума платежів відповідачки не врахована позивачем)- 6736,96 грн. (сума врахована судом першої інстанції));
- договір оренди № 23/02/21-1 від 23.02.2021 року, на підставі якого Страховою компанією« Євроінс Україна» займала спірні приміщення, припинив свою дію 28.02.2022, тож усі пункти зазначеного договору оренди включно з п.5.1 також припинили свою дію 28.02.2022 року, отже, жодних правовідносин між Страховою компанією« Євроінс Україна» та ФОП Леонідовою О.М. з 01.03.2022 року до 03.03.2023 року щодо використання нежитлового приміщення не було, тоді як Страхова компанія «Євроінс Україна» займала нежитлове приміщення у незаконний спосіб, отже з 01.03.2022 року до 04.03.2023 року правовідносини між користувачем нежитлового приміщення Страховою компанією «Євроінс Україна» та КП «ХТМ» регулюються актами цивільного законодавства ;
- відповідно до абз.3,5-6 п.13 постанови КМУ №1022 від 08.09.2021 року у разі зміни права власності або користування приміщенням у багатоквартирному будинку, з попереднім власником (користувачем) якого було укладено індивідуальний договір, договір з новим власником (користувачем) вважається укладеним із дня такої зміни, а тому належний відповідач за надання теплової енергії за період з 01.03.2022 року до 04.03.2023 року є Страхова компанія «Євроінс Україна»;
- відповідно до приписів ч. 1 ст.7 Закону України «Про комунальні послуги» та п.1 постанови КМУ №206 від 05.03.2022 року забороняється стягнення усіх комунальних платежів, окрім постачання теплової енергії з споживачів, які покинули своє місце проживання, тому з 25.02.2022 року до 30.07.2023 року забороняється стягнення з відповідачки (яка перебувала у м. Люботин з 25.02.2022 року по 30.07.2023) абонентської плати за надання теплової енергії та плати за обслуговування внутрішньо будинкових систем опалення будинку. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Леонідової О.М. (вх.№2709Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 30.10.2025 у справі № 922/2780/25.
Також зазначеною ухвалою позивачу встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 днів (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України) з дня вручення даної ухвали.
Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 отримано позивачем 28.12.202, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення №R067068208880, а тому останнім днем для подання відзиву на апеляційну скаргу для позивача є 07.01.2026.
31.12.2025, тобто у встановлений судом строк, позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечує, просить залишити її без задоволення, а рішення місцевого господарського суду – залишити без змін.
Свої заперечення обґрунтовує тим, що :
- між позивачем та відповідачкою був укладений Договір про постачання теплової енергії № 13590 від 01.12.2005, який діяв до набрання чинності Індивідуальним договором про послугу з постачання теплової енергії від 31.12.2021, умови договору не змінювалися, а тому при укладанні з 01.12.2021 Індивідуального договору про послугу з постачання теплової енергії, при розрахунку нарахувань позивач застосовує обсяги узгоджені сторонами попереднім договором ;
- з 01.07.2022 набрав чинності Публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного, який опублікований на офіційному сайті КП “Харківські теплові мережі” в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01 червня 2022, факт отримання відповідачем послуги підтверджується актами включення та відключення до джерела теплової енергії № 177/14222 від 14.10.2021; № 177/14760 від 27.10.2022; № 177/15815 від 06.04.2023 про підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалюваного сезону 2021-2022, 2022-2023 до будівель в цілому і вищезазначені акти підписані та скріплені печатками уповноважених представників Позивача та балансоутримувача будинку;
- в матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження звернення відповідачки до позивача з претензіями щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості;
- матеріали справи не містять доказів своєчасного повідомлення відповідачкою позивача про укладення договору оренди нерухомого майна з ПрАТ “СК “Євроінс Україна”, крім того, орендна плата, яку отримувала відповідачка від здачі приміщення в оренду ПрАТ СК “Євроінс Україна” включала у себе й плату за комунальні послуги, у тому числі й опалення; 
- в акті приймання-передачі нерухомого майна від 03.03.2023, підписаного між відповідачкою та ПрАТ СК “Євроінс Україна”, сторонами вказано, що орендар (ПрАТ СК “Євроінс Україна”) виконав перед орендодавцем усі зобов`язання, які виникли з рішення господарського суду Харківської області у справі № 922/1826/22 від 23.01.2023 та договору оренди нежитлового приміщення 23/02/21-1 від 23.02.2021. 
04.03.2026 від відповідачки надійшли додаткові пояснення у справі, в яких вона зазначає, що за період з 01.03.2022 до 03.03.2023 за Індивідуальним договором відповідає ПрАТ “Страхова компанія “Євроінс Україна” відповідно до договору оренди № 23/02/21-1 від 23.02.2021. При цьому відповідачка зазначає, що відповідно до п. 9.1. договору оренди термін його дії з 01.03.2021 до 28.02.2022. Після закінчення строку договору оренди ПрАТ СК “Євроінс Україна” приміщення не було звільнено. Вказане приміщення було повернуто відповідачу 03.03.2023 за актом приймання-передачі. Отже, у вказаний період споживачем послуг, наданих КП “ХТМ”, було саме ПрАТ СК “Євроінс Україна”, що підтверджується рішенням Господарського суду Харківської області від 23.01.2023 у справі №922/1826/22.
В судове засідання 10.03.2026 з`явилася відповідачка, яка підтримала апеляційну скаргу, а також позивач, який проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечував.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.
Як свідчать матеріали справи, Фізичній особі-підприємцю Леонідовій Олені Миколаївні на праві власності належать нежитлові приміщення 1-го поверху № 9-:-17, 21а, 23 літ “А-7” загальною площею 121,8 кв.м, розташовані за адресою: місто Харків, вул. Благовіщенська, 38-Д. 
Вказані нежитлові приміщення розташовані в будинку з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП “Харківські теплові мережі”. 
Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення будинку в цілому. 
Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки та об`єкти соціальної сфери позивач здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а постачання гарячої води – цілодобово. 
Як зазначає позивач, факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщень підтверджується актами № 177/14222 від 14.10.2021; № 177/14760 від 27.10.2022; № 177/15815 від 06.04.2023 про підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалюваного сезону 2021-2022, 2022-2023 до будівель в цілому. Вищезазначені акти на підключення та відключення опалення підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП “Харківські теплові мережі” та балансоутримувача будинку. 
Будинок за вищезазначеною адресою обладнаний приладом обліку, тому розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення по об`єкту здійснювався згідно показань приладів обліку, встановленого у будинку. Крім того, обсяг теплової енергії, тобто розрахунок теплового навантаження, узгоджено сторонами укладеним договором № 13590 від 01.12.2005 у Додатку 1. Так як між КП “Харківські теплові мережі” та ФОП Леонідовою О.М. було укладено договір про постачання теплової енергії № 13590 від 01.12.2005, який діяв до набрання чинності Індивідуальним договором про послугу з постачання теплової енергії від 31.12.2021, умови договору не змінювалися, тому при укладанні з 01.12.2021 Індивідуального договору про послугу з постачання теплової енергії, при розрахунку нарахувань позивач застосовує обсяги узгоджені сторонами попереднім договором. 
На підставі ч. 5 ст. 13 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 року № 1022) та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 року № 1023), на офіційному сайті КП “Харківські теплові мережі” www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет 31.10.2021 було розміщено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі – Індивідуальний договір). 
Відповідно до п.п. 1, 2 Індивідуального договору, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - послуга) індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на веб-сайті виконавця www.hts.kharkov.ua.
Зважаючи на наведене, зазначений договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності з 01 грудня 2021 року. 
Оскільки, нежитлові приміщення за адресою м. Харків, вул. Благовіщенська, 38-Д, знаходиться в контурі житлового будинку, то починаючи з 01.12.2021 надання послуги з постачання теплової енергії відповідачу за цією адресою здійснюється на підставі Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії. 
Згідно з п. 4 Індивідуального договору, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.
Отже, як зазначає позивач, факт отримання відповідачем послуги з постачання теплової енергії в опалювальний період 2021-2022, 2022-2023 - є фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору). Факт отримання теплової енергії підтверджується актами про підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалюваного сезону 2021-2022, 2022-2023 років.
Відповідно до п. 5 Індивідуального договору, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України “Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання”, та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.
Згідно п. 11 Індивідуального договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі - Методика розподілу).
Відповідно до п. 30 Індивідуального договору, споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/808-2019-п#Text.
Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. Виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів). Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього договору. Плата за послугу не нараховується за час перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” (п.п. 32 - 39 індивідуального договору).
Як стверджує позивач, відповідачка надану послугу оплачувала не у повному обсязі, у зв`язку з чим у неї о утворилась заборгованість за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 152 481,12 грн за період з грудня 2021 року по квітень 2023 року. При цьому відповідачціпозиваче6м направлялися рахунки-фактури.
Також позивача вказує на те, що заборгованість відповідачки з абонентської плати за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії складає 294,20 грн, яка утворилась за період з грудня 2021 по квітень 2023 року.
З 01.07.2022 набрав чинності публічний Договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного, який опублікований на офіційному сайті КП “Харківські теплові мережі” в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01 червня 2022 року. 
Згідно з п.п. 1-4 Договору, цей договір є публічним договором, що укладається з метою надання послуг з технічного (у тому числі з аварійного) обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання (далі — Послуга), Споживачу у багатоквартирному будинку. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 11, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Даний договір вважається укладеним між Виконавцем та Споживачами багатоквартирного будинку через 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті Виконавця (https://www.hts.kharkov.ua), якщо протягом цього періоду власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, не повідомили Виконавця про свою відмову від укладання договору. Виконавець має право змінити умови цього Договору. У разі зміни Виконавцем умов, вони вступають в силу через 30 днів з моменту розміщення змінених умов на офіційному веб-сайті Виконавця (https:// www.hts.kharkov.ua). Фактом приєднання Споживача до умов Договору (акцептування договору), опублікованого на офіційному веб-сайті Виконавця (https:// www.hts.kharkov.ua), є вчинення Споживачем будь-яких дій, які свідчать про його намір укласти Договір, зокрема шляхом оплати рахунка, отриманого від Виконавця послуги, або фактичного отримання послуг.
Факт отримання відповідачем послуги підтверджується актами включення та відключення до джерела теплової енергії № 177/14222 від 14.10.2021; № 177/14760 від 27.10.2022; № 177/15815 від 06.04.2023 про підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалюваного сезону 2021-2022, 2022-2023 до будівель в цілому. Вищезазначені акти підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП “Харківські теплові мережі” та балансоутримувача будинку. Актами готовності з додатками № 177/5500 від 05.07.2022; № 177/4780 від 06.07.2021 підтверджується обсяг робіт наданий позивачем відповідачу в рамках публічного договору з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності від 01.07.2022. 
Відповідно до п.п 5, 6 Договору Виконавець зобов`язується надати Споживачу послуги з технічного (у тому числі аварійного) обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, а Споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити Виконавцю надані послуги за затвердженою вартістю в строки та на умовах, визначених цим Договором. Технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання проводиться відповідно до переліку адрес будинків, зазначених у Додатку 1, та включає комплекс робіт, які визначені на підставі Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 № 150.
Згідно п. 13 договору, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги сплачується споживачем Виконавцю щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для плати завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.
Згідно п. 15 договору, Споживач здійснює оплату за цим Договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за отримані послуги.
Згідно п. 30 договору, цей Договір набирає чинності з моменту акцептування його Споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.
Відповідачу направлялися рахунки-фактури за послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду. Заборгованість відповідача перед позивачем з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності складає 1 295,20 грн, яка утворилась за період з липня 2022 року по вересень 2023 року.
Посилаючись на вказані обставини, позивач звернувся до суду із позовом у цій справі, в якому просило, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 18.09.2025, стягнути з відповідачки на свою користь 153 800,32 грн, з яких:
- 152 481,12 грн заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 за період з грудня 2021 року по квітень 2023 року;
- 294,20 грн абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 за період з грудня 2021 по вересень 2023 ;
- 1 295,20 грн заборгованість за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором від 01.07.2022 за період з липня 2022 по вересень 2023.
Здійснюючи апеляційний перегляд, колегія суддів керується таким.
Як вже зазначалося, Фізичній особі-підприємцю Леонідовій Олені Миколаївні на праві власності належать нежитлові 1-го поверху № 9-:-17, 21а, 23 літ “А-7” загальною площею 121,8 кв.м, розташовані за адресою: місто Харків, вул. Благовіщенська, 38-Д. 
Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).
Відповідно до ст. 9 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач) (ст. 12 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”).
Відповідно до ст. 13 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.
Відповідно до ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою.. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.
Враховуючи обставини справи та положення вищенаведених норм законодавства, між позивачем та відповідачем виникли договірні зобов`язання щодо постачання теплової енергії за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021, який набрав чинності 01.12.2021 та Договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності від 01.06.2022, який набрав чинності 01.07.2022.
Згідно частини 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до частини 6 статті 25 Закону України "Про теплопостачання" у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.
Як вже зазначалося, позивач стверджує, що факт споживання відповідачкою теплової енергії на потреби опалення приміщень підтверджується актами № 177/14222 від 14.10.2021; № 177/14760 від 27.10.2022; № 177/15815 від 06.04.2023 про підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалюваного сезону 2021-2022, 2022-2023 до будівель в цілому.
Отже, позивач вважає, що додані ним до матеріалів справи акти про підключення та відключення опалення до будинку на початку та наприкінці опалюваного сезону за періоди 2021-2022, 2022-2023 є доказами споживання відповідачкою теплової енергії. 
При цьому позивач вважає, що у відповідачки перед позивачем утворилась заборгованість:
- у розмірі 152 481,12 грн - за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 за період з грудня 2021 року по квітень 2023 року;
- 294,20 грн - абонентська плата за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 за період з грудня 2021 по вересень 2023 ;
- 1 295,20 грн заборгованість за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за публічним договором від 01.07.2022 за період з липня 2022 по вересень 2023.
Проте, колегія суддів вважає необґрунтованими твердження позивача щодо наявності у відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію розмірі 152 481,12 грн - за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 за період з грудня 2021 року по квітень 2023 року, керуючись таким.
Свій висновок колегія суддів ґрунтує на приписах п. 6 ч.1 ст. 3 ЦК України (принцип розумності цивільного законодавства) і міркуваннях здорового глузду.
Зокрема, колегія суддів вважає неможливим задоволення такої позовної вимоги про стягнення коштів, яка не має здатності до арифметичної (математичної) перевірки. На переконання колегії суддів, якщо розмір грошової вимоги не може бути верифікований, перевірений в ході судового розгляду, вимога не може бути задоволена навіть у разі, коли загальні підстави позову видаються суду переконливими. 
У даній справі в частині вимог споживання позивачем наданий до суду розрахунок, з якого неможливо встановити розмір фактично спожитої відповідачкою теплової енергії у спірний період та неможливо перевірити його правильність.
Зокрема, в матеріалах справи відсутні належні докази числових даних обліку теплової енергії за будинковими приладами обліку для визначення вартості наданих послуг (актів приймання-передачі теплової енергії, актів зняття показників приладів по всьому будинку). Між тим обсяг загальнобудинкового споживання є одним зі складових формули визначення споживання конкретно визначеним споживачем.
Крім того, позивачем жодними доказами не підтверджені окремі складові формули визначення кількості отриманої теплової енергії за відсутності приладів опалення, наприклад, зовнішня температура повітря. З невідомої суду причини ця зовнішня температура у розрахунках позивача є константою — завжди складає мінус 23 градуси. 
Матеріали справи не містять не тільки нормативного підтвердження саме такої температури, але навіть переконливих даних, що ця складова є константою. Між тим, вивчення реєстру судових рішень показує, що в аналогічних справах суди застосовували зовсім інший підхід - визначали цю складову формули як середньомісячну температуру конкретного місяця за даними регіонального метеорологічного центру. 
Головне, на що колегія суддів звертає увагу сторін спору – у поданих позивачем доказах відсутнє як зазначення розміру коефіцієнту теплового навантаження, так і докази на підтвердження такого розміру. 
Між тим, коефіцієнт теплового навантаження є індивідуальним значенням, яке визначається для визначеного приміщення із урахуванням матеріалів стін, розміру вікон тощо. 
Цей коефіцієнт є складовою формули і без нього визначення кількості спожитого відповідачкою тепла є абсолютно неможливим. 
Підсумовуючи викладене, колегія суддів підкреслює, що розрахунки позивача в цій частині не мають здатності до арифметичної та логічної перевірки, не підтверджені доказами, в силу чого не можуть бути задоволені. 
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Оскільки позивач не довів конкретний обсяг поставки теплової енергії відповідачці у період за період з грудня 2021 року по квітень 2023 року, відповідно не доведеною є й заявлена до стягнення сума боргу - 152 481,12 грн.
Щодо заявленої позивачем заборгованості відповідачки у розмірі 294,20 грн у вигляді абонентської плати за Індивідуальним договором за період з грудня 2021 по вересень 2023 та у розмірі 1 295,20 грн у вигляді плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності за Публічним договором за період з липня 2022 по вересень 2023, то колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про комунальні послуги» житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо.
Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про комунальні послуги» комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення. управління побутовими відходами.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).
Як свідчать матеріали справи, відповідачка у період з 25.02.2022 року по 30.07.2023 року перебувала у м. Люботин, що підтверджується договором позички від 25.02.2022 року.
Відповідно до абз. 3 п.1 постанови Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється, зокрема, стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 “Про облік внутрішньо переміщених осіб” (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312; 2016 р., № 46, ст. 1669; 2022 р., № 26, ст. 1418), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України і в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).
Відповідно до п.1.8 наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій №309 від 22.12.2022 року Харківська міська територіальна громада включена до територій, на яких йдуть бойові дії.
Отже, враховуючи відсутність відповідачки у період з 25.02.2022 року по 30.07.2023 року у належних їй нежитлових приміщеннях по вул. Благовіщенська, 38-Д у м. Харкові та зважаючи на вимоги абз. 3 п.1 постанови Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 року, відсутні достатні правові підстави для стягнення з неї за вказаний період абонентської плати за надання теплової енергії та плати за обслуговування внутрішньо будинкових систем опалення будинку. 
Зважаючи на наведене, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову.
Щодо посилання апелянта на те, що за період з 01.03.2022 до 03.03.2023 за Індивідуальним договором відповідає ПрАТ “Страхова компанія “Євроінс Україна” відповідно до договору оренди № 23/02/21-1 від 23.02.2021, то колегія суддів не може погодитися із такими твердженнями. 
Колегія суддів зазначає, що, як вже зазначалося, між позивачем та відповідачем виникли договірні зобов`язання щодо постачання теплової енергії за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021, який набрав чинності 01.12.2021 та Договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності від 01.06.2022, який набрав чинності 01.07.2022.
Саме обставина наявності між сторонами правовідносин за цими договорами покладена в основу позову і вказану обставину відповідачка не спростувала, оскільки не надала доказів припинення, розірвання вказаних договорів або зміни сторони у зобов`язаннях за вказаними договорами.
Апелянт зазначає, що відповідно до абз.3,5-6 п.13 постанови КМУ №1022 від 08.09.2021 року у разі зміни права власності або користування приміщенням у багатоквартирному будинку, з попереднім власником (користувачем) якого було укладено Індивідуальний договір, договір з новим власником (користувачем) вважається укладеним із дня такої зміни.
Проте колегія суддів вважає такі твердження апелянта безпідставними, оскільки відповідачка є власником приміщення, щодо якого укладено Індивідуальний договір і власник такого приміщення не змінювався, а тому положення абз.3,5-6 п.13 постанови КМУ №1022 від 08.09.2021 щодо зміни власника приміщення не можуть бути застосовані у даному спорі.
Також не підлягають застосуванні до спірних правовідносин і положення цієї норми щодо зміни користувача приміщення, оскільки за Індивідуальним договором споживач (відповідач) є саме власником приміщення, до якого постачається теплова енергія, і саме з цим власником, а не користувачем, укладено Індивідуальний договір, а отже, зміна користувача за вказаним Договором є юридично неможливою.
Крім того, колегією суддів встановлено, про що вже зазначалося вище за текстом, що позивач не довів конкретний обсяг поставки теплової енергії відповідачці за заявлений у позові період (з грудня 2021 року по квітень 2023 року) і , відповідно, не довів суму боргу - 152 481,12 грн., а тому обставина перебування ПрАТ “Страхова компанія “Євроінс Україна” у приміщеннях по вул. Благовіщенська, 38-Д у м. Харкові з 01.03.2022 до 03.03.2023 в будь-якому разі не несе правового навантаження в цій справі.
Отже сама по собі обставина перебування ПрАТ “Страхова компанія “Євроінс Україна” у приміщеннях по вул. Благовіщенська, 38-Д у м. Харкові з 01.03.2022 до 03.03.2023 на підставі укладеного з відповідачкою договором оренди не може бути однією з підстав для відмови в позові. Позов не підлягає задоволенню з інших мотивів, які наведені вище за текстом мотивувальної частини вказаної постанови.
Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, неповністю дослідив обставини, які мають значення для справи, порушив норми матеріального права, у зв`язку з цим рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення, яким в позові необхідно відмовити.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ФОП Леонідової О.М. (вх.№2709Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 30.10.2025 у справі № 922/2780/25 задовольнити.
Рішення господарського суду Харківської області від 30.10.2025 у справі №922/2780/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, код ЄДРПОУ 31557119) на користь ФОП Леонідової О.М. ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 4542,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.
Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена 18.03.2026.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя Н.В. Гребенюк 

Суддя І.А. Шутенко