Справа № 133/4110/25 
Провадження № 33/801/290/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дем`янова Ж. М.
Доповідач: Рибчинський В. П.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П.,
за участі захисника ОСОБА_1 – адвоката Козак О.В., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Козак Олени Вікторівни на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17 лютого 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  за ч. 1 ст. 130, ст. 172-20 Кодексу України про адміністративне правопорушення, 

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 490780 від 22.10.2025 водій ОСОБА_1 22.10.2025 о 15:15 в селі Козятин Хмільницького району Вінницької області, по вулиці Миру, 54, керував транспортним засобом «Kia Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на промінь світла, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки, чим порушив п. 2.5.ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення серії А4788 №8 від 23.10.2025 встановлено, що 22 жовтня 2025 року, заступник командира 4 групи 3 роти 2 загону військової частини НОМЕР_2 старший сержант ОСОБА_1 , перебував на тимчасовому пункті дислокації військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується результатами висновку огляду та даних, що містяться в акті медичного огляду особи від 22.10.2025 №296 КП «Калинівська районна лікарня Калинівської міської ради». Військовослужбовець ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (комбінований тест на 10 наркотиків показав позитивний результат на канабіоїди ТНС+), за що відповідальність передбачена статтею 172-20 КУпАП.
Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17 лютого 2026 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 172-20 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665,60 грн.
Не погоджуючись з такою постановою суду захисник  ОСОБА_1 – адвокат Козак О.В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила постанову суду скасувати в частині притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження в справі в цій частині закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки постанова Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17 лютого 2026 року не оскаржується в частині закриття провадження за ст. 172-20 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, тому апеляційним судом в цій частині не переглядається.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до суду надано протокол серії ЕПР1 № 490780 від 22.10.2025.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 490780 від 22.10.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 22.10.2025 о 15:15 в селі Козятин Хмільницького району Вінницької області, по вулиці Миру, 54, керував транспортним засобом «Kia Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на промінь світла, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки, чим порушив п. 2.5.ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП
Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зробив на підставі доказів, які містяться у справі, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 490780 від 22.10.2025 року, в якому викладено обставини правопорушення (а.с. 2); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а.с. 3); відеозапису із нагрудних камер поліцейських (а.с. 7).
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
В апеляційній скарзі захисником ОСОБА_1 – адвокатом Козак О.В. факт керування транспортним засобом, не заперечується, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103(далі Порядок).
Відповідно до ч. ч. 2, 4, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
З відеозапису вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції через відсутність страхового полісу, під час спілкування поліцейський повідомив про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на промінь світла, почервоніння обличчя.
Положеннями п. 2 - 4 розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
З аналізу вказаних норм права вбачається, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Отже, підстави вважати чи перебувають у стані сп`яніння особи відноситься до виключних повноважень працівників поліції, цьому кореспондує обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд.
Поліцейськими запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, проте останній відмовився і зазначив, що звернеться в лікарню самостійно для проходження такого огляду. Працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 , що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у відношенні нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, за порушення вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
До матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Козятинська ЦРЛ» від 22.10.2025 року.
Дії поліцейських під час проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не оскаржувались.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 можливі наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, не заслуговують на увагу та спростовуються відеозаписами з нагрудних відеокамер працівників поліції.
Крім того апеляційний суд зазначає, що згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.
Також суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.
Окрім того, з досліджених відеозаписів вбачається, що працівники поліції пояснили, що вбачають у водія ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд у медичному закладі. Поведінка ОСОБА_1 вказує, що він повністю усвідомлював вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, заперечуючи проти такого огляду в закладі охорони здоров`я.
Апеляційний суд зазначає, що у разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Доводи апелянта про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.
Відповідно до п.п. 2,3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Отже, зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного і наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан сп`яніння.
Вирішення їх наявності чи відсутності відноситься до виключної компетенції поліцейського.
Щодо поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
Щодо посилань апеляційної скарги на те, що при вивчені відеозаписів, вбачається, що своїми неправомірними діями працівники патрульної поліції спровокували ОСОБА_1 до відмови останнім від проходження огляду, не заслуговують на увагу, оскільки доказів звернення зі скаргами на неправомірні дії з боку працівників поліції, в матеріалах справи відсутні. Також не вбачається будь-якого тиску з боку працівників на ОСОБА_1 із дослідженого відеозапису.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому висновок місцевого суду є законним та обґрунтованим, отже відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.
Обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП.
Відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17 лютого 2026 року -  без змін.
Керуючись ст.ст. 33, 38, 130, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Козак Олени Вікторівни залишити без задоволення.
Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Вінницького
апеляційного суду:      В.П. Рибчинський