ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

29607, м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1, e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, тел.(0382)71-81-84
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"02" березня 2026 р. Справа № 924/1141/25 
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., при секретарі судового засідання Лежніній Я.С. розглянувши матеріали
за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Львівська автобаза №1" м. Львів
до Фізичної особи - підприємця Савчука Руслана Віталійовича, м. Шепетівка, Хмельницька область
про стягнення 2293284,65грн.

Представники сторін:
позивача: Девідзе В.О. згідно витягу з ЄДРПОУ
відповідача: не з`явився

Рішення ухвалюється після оголошеної в судовому засіданні 12.02.2026 перерви.
У судовому засіданні відповідно до ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення. 
Процесуальні дії по справі.
Ухвалою від 21.11.2025 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 08.12.2025. У підготовчому засіданні 08.12.2025 оголошувалась перерва до 23.12.2025. Ухвалою від 23.12.2025 підготовче засідання відкладено на 12.01.2026. Ухвалою від 12.01.2026 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче засідання відкладено на 20.01.2026. У підготовчому засіданні 20.01.2026 оголошено перерву до 02.02.2026. Протокольною ухвалою від 02.02.2026 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 12.02.2026. У судовому засіданні 12.02.2026 оголошувалась перерва до 02.03.2026р.
Виклад позицій учасників справи, заяви, клопотання. 
ТЗДВ "Львівська автобаза №1" звернулась із позовом до суду про стягнення з відповідача 2293284,65грн. заборгованості в т.ч. 2035655,66грн. боргу за надані послуги з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів згідно договору №0872-ТО від 08.05.2023, 20637,22грн. інфляційних втрат, 18731,63грн. 3% річних, 193560,14грн. пені та 24400грн. вартості послуг за автостоянку транспортних засобів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору на технічне обслуговування і ремонт транспортних засобів №0872-ТО від 08.12.2025 в частині оплати вартості послуг з технічного обслуговування, ремонту автомобіля та автостоянку транспортних засобів. 
Відповідач у відзиві на позов проти позову заперечує та зазначає, що договір №0872-ТО від 08.05.2023 ним не укладався, акти виконаних робіт не підписувались. У позові просить відмовити.
Представник відповідача у судове засідання 02.03.2026 не з`явився. У клопотанні від 02.03.2026 просив відкласти судове засідання на іншу дату у зв`язку із зайнятістю у судовому засіданні по справі №688/4124/25 яке відбудеться у Шепетіському міськрайонному суді. Крім того, повідомив, що позивач також не зможе з`явитись у судове засідання, оскільки перебуває за кордоном. 
Зважаючи на встановлений процесуальний строк розгляду справи по суті, неодноразові відкладення підготовчих та судових засідань за клопотаннями відповідача, суд відмовляє у заяві про відкладення судового засідання 02.03.2026.
22.12.2025 відповідачем подано клопотання про надання оригіналів документів доданих до позовної заяви. Представник позивача у судовому засіданні 12.02.2026 повідомив суд про можливість надати для огляду запитуванні відповідачем оригінали документів. Додатково у підготовчому засіданні 12.02.2026 відповідач та представник позивача домовились про зустріч під час якої відповідач або його представник мали оглянути оригінали документів запитуваних у клопотанні. Однак відповідач зазначеною можливістю не скористався. 
Враховуючи викладене, неявку відповідача у судове засідання 02.03.2026, відсутність у суду сумнівів щодо відповідності копій доданих до позовної заяви документів оригіналу, клопотання задоволенню не підлягає. 
Розглядом матеріалів справи встановлено таке. 
08.05.2023 між ТДВ "Львівська автобаза№1" (Виконавець) та ФОП Савчуком Р.В. (Замовник) укладено договір на технічне обслуговування і ремонт транспортних засобів №0872-ТО предметом якого є проведення технічного обслуговування (надалі - ТО) та їх складових частин, мийки зовнішньої, внутрішньої (ТЗ), виготовлення деталей, надання токарних, фрезерювальних послуг і поточного ремонту транспортних засобів (ТЗ) що належать Замовнику ТЗ і вказаних в додатку № 1 до цього договору, на станції технічного обслуговуванні Виконавця (надалі - СТО) після розгляду і ухвалення до виконання замовлення на проведення робіт (бланк наряд замовлення) Замовника (п.1).
Оплата виконаних робіт/наданих послуг Виконавця та/або Товарів, поставлених за цим Договором здійснюється Замовником по факту виконання робіт/надання Послуг та/або поставки Товарів протягом (десяти) банківських днів з моменту (дати) надання Послуг /поставки Товарів та/або підписання Сторонами актів приймання передачі (видаткових накладних), якщо інші умови розрахунків не будуть погоджені Сторонами додатково. При необхідності, Виконавець залишає за собою право вимагати від Замовника здійснення передоплати вартості Робіт/Послуг та/або Товарів за цим Договором.
Замовник згоден, що Виконавець залишає за собою право здійснювати роботи, вказані в наряді на сервісне обслуговування, достроково та вимагати за це плати достроково.
Згідно п.2.8 якщо замовник не забрав транспортний засіб після завершення Виконавцем робіт на протязі 48 год., Виконавець залишає за собою право вимагати в Замовника оплату за стоянку ТЗ в розмірі 200грн. за кожну повну та неповну добу. 
У разі відсутності оплати зі Сторони Замовника за виконані/надані послуги, а також непідписання з боку Замовника акта приймання - передачі робіт (послуг) без обґрунтованої на те підстави, при тому що фактичні роботи (послуги) надані своєчасно, кваліфіковано та якісно, виконавець має право залишити транспортний засіб на території, де здійснювалися такі послуги до моменту підписання акта приймання-передачі або моменту оплати наданих (виконаних) робіт чи послуг (п.4).
Відповідно до п.5 договору у разі порушення термінів оплати, обумовлених в п. 4.1, Замовник виплачує Виконавцю пеню починаючи з 6-го банківського дня прострочення від моменту виставлення рахунку до моменту надходження грошей на рахунок Виконавця. Пеня розраховуються таким чином: у разі прострочення до 15-ти банківських днів Замовник сплачує пеню у розмірі 0,1% за кожен день прострочення; у разі прострочення від 15-ти до 20-ти банківських днів Замовник сплачує пеню у розмірі 0,5% кожен день прострочення; з 20-го дня прострочення Замовник сплачує пеню у розмірі 1 % за кожен день прострочення.
Сторона, якій завдано збиток, має право розірвати Договір в односторонньому порядку і вимагати повернення збитку у відповідності з чинним законодавством України.
Сплата неустойки (штрафу, пені) не звільняє сторони від виконання зобов`язань за Договором.
Виконавець має право в якості забезпечу виконання Замовником грошових зобов`язань за цим Договором притримати транспортний засіб Замовника в себе до виконання Замовником зобов`язання щодо оплати виконаних робіт у повному обсязі (ст. 594 Господарського кодексу України).
Виконавець та замовник домовились підписувати акти виконаних робіт факсимільним підписом (п.9.4).
Сторони домовилися про те, що з моменту підписання цього договору при виконанні та реалізації умов цього Договору Сторони можуть здійснювати підписання документів в формі електронних документів з використанням електронного цифрового підпису та для підтвердження описаних в них господарських операцій з використанням всіх належної форми, сетрифікації програмних рішень, які використовуються в електронному документообігу згідно чинного законодавства (п.11.2).
Згідно п.11.12 договору сторони домовилися, що Е-документи, які відправлені, завірені ЕЦП, мають повну юридичну силу, породжують права та обов`язки для Сторін, можуть бути представлені до суду в якості належних доказів та визнаються рівнозначними документам, що складаються на паперовому носієві. Підтвердження передачі документів (відправлення, отримання, тощо) вважається легітимним підтвердженням фактичного прийому-передачі таких документів уповноваженими особами Сторін і не вимагає додаткового доказування.
Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками. 
Додатком №1 до договору сторонами погоджено список транспортних засобів Замовника технічне обслуговуваннях яких буде здійснюватись Виконавцем. 
Позивачем на підставі актів виконаних робіт № ЛА-01370 від 29.05.2025, № ЛА-1579 від 17.06.2025, №ЛА-01460 від 25.06.2025, №ЛА-26.06.2025, №ЛА-01676 від 26.06.2025, №ЛА-01699 від 30.06.2025, №ЛА - 01709 від 01.07.2025, №ЛА-01527 від 07.07.2025, №ЛА-01772 від 07.07.2026, №ЛА-01877 від 16.07.2025 надано відповідачу послуг з технічного обслуговування та ремонту автотранспорних засобів на загальну суму 2035655,66грн. 
Крім того відповідно до акту №ЛА-02334 від 30.09.2025 надано послуги із стоянки автобусів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 на суму 24400грн. 
Відповідачем згідно платіжних інструкцій №9274, 9277, 9275, 9273, 9276, 9272, 9271, 9278 від 12.02.2026 частково оплачено вартість наданих послуг в сумі 500369,05грн. Заборгованість становить 1535286,61грн. 
Позивачем також нараховані та заявлені до стягнення 20637,22грн. інфляційних втрат, 18731,63грн. 3% річних, 193560,14грн. пені.
Позивачем до матеріалів справи також надано копії податкових накладних № 451 від 29.05.2025, №182 від 17.06.2025, №351 від 25.06.2025, №374 від 26.06.2025, №377 від 26.06.2025, №406 від 30.06.2025, №4 від 01.07.2025, №58 від 07.07.2025, №68 від 07.07.2025, №287 від 16.07.2025, №597 від 30.09.2025. 
Оскільки відповідач не сплатив заборгованість за надані послуги з технічного обслуговування і ремонту транспортного засобу, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 626, 628, 629 ЦК України).
З обставин даної справи вбачається, що укладений між сторонами договір за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг.
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами (ст. 901, ст. 905 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач надавав відповідачу послуги з технічного обслуговування та ремонту дорожнього транспортного засобу. Факт надання зазначених послуг підтверджується актами № ЛА-01370 від 29.05.2025, № ЛА-1579 від 17.06.2025, №ЛА-01460 від 25.06.2025, №ЛА-26.06.2025, №ЛА-01676 від 26.06.2025, №ЛА-01699 від 30.06.2025, №ЛА - 01709 від 01.07.2025, №ЛА-01527 від 07.07.2025, №ЛА-01772 від 07.07.2026, №ЛА-01877 від 16.07.2025, який підписаний відповідачем без будь-яких зауважень. Доказів протилежного суду не надано.
Відповідач, в свою чергу, зобов`язався оплатити позивачу вартість наданих послуг протягом (десяти) банківських днів з моменту (дати) надання Послуг/поставки Товарів та/або підписання Сторонами актів приймання передачі (видаткових накладних), якщо інші умови розрахунків не будуть погоджені Сторонами додатково (п.4.1).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідачем згідно платіжних інструкцій №9274, 9277, 9275, 9273, 9276, 9272, 9271, 9278 від 12.02.2026 частково оплачено вартість наданих послуг в сумі 500369,05грн. після звернення позивача із даним позовом до суду. Тому провадження в частині стягнення 500369,05грн. боргу підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України. 
Натомість відповідачем доказів оплати послуг у розмірі 1535286,61грн. суду не надано.
Доводи відповідача щодо неукладеності договору та заперечення підписання актів виконаних робіт спростовуються наявними у матеріалах справи копіями актів, які підписані сторонами із відміткою що послуги виконано повністю і в термін, замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт не надав. Крім того, факт надання послуг додатково підтверджується податковими накладними, зареєстрованими в ЄРПН та прийнятими відповідачем без заперечень у системі адміністративного адміністрування. При цьому судом береться до уваги правова позиція Великої Палати Верховного Суду України викладена у постанові від 29.06.2021 у справі №910/23097/17 та Об`єднаної палати КГС ВС від 03.06.2022 у справі №922/2115/19 яка виснує, що податкові накладні є доказом вчинення правочину, і їх реєстрація без оскарження виключає подальші заперечення щодо реальності операцій. Крім того, формування податкового кредиту є конклюдентною дією, що підтверджує надання послуг. 
Позивач також просить стягнути з відповідача 24400грн. за стоянку двох транспортних засобів відповідно до п.2.8 договору, яким передбачено, що якщо замовник не забрав транспортний засіб після завершення Виконавцем робіт на протязі 48 год., Виконавець залишає за собою право вимагати в Замовника оплату за стоянку ТЗ в розмірі 200грн. за кожну повну та неповну добу. 
Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення 1535286,61грн. боргу за надані послуги та 24400грн. за стоянку двох транспортних засобів є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню.
Що стосується нарахування інфляційних втрат, 3% річних та пені суд зазначає наступне.
За приписами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Перевіривши наданий позивачем до матеріалів справи розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що він проведений по кожному акту наданих послуг окремо, у межах встановленого строку, є правильним, у зв`язку із чим стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати у розмірі 20637,22 грн. та 3% річних у розмірі 18731,63 грн.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Пунктом 5 договору сторонами передбачено, що у разі порушення термінів оплати, обумовлених в п. 4.1, Замовник виплачує Виконавцю пеню починаючи з 6-го банківського дня прострочення від моменту виставлення рахунку до моменту надходження грошей на рахунок Виконавця.
Перевіривши наданий позивачем до матеріалів справи розрахунок пені, судом встановлено, що він проведений по кожному акту наданих послуг окремо, у межах встановленого строку, є правильним, у зв`язку із чим стягненню з відповідача підлягає пеня у розмірі 193560,14грн.
Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019р. у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019р. у справі № 902/761/18, від 04.12.2019р. у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020р. у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 1535286,61грн. боргу, 20637,22грн. інфляційні втрати, 18731,63грн. 3% річних, 193560,14грн. пені, 24400грн. плати за автостоянку двох транспортних засобів.
Відповідно до ст.129 ГПК України витрати із сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам. 
Керуючись ст. ст. 2, 12, 20, 24, 73, 74, 75, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд 

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Савчука Руслана Віталійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Львівська автобаза №1" (вул. Пасічна, 127, м. Львів, код ЄДРПОУ 01268489) - 1535286,61грн. боргу, 20637,22грн. інфляційні втрати, 18731,63грн. 3% річних, 193560,14грн. пені, 24400грн. плати за автостоянку двох транспортних засобів, 23029,30грн. судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Провадження в частині стягнення 500369,05грн. основного боргу закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 12.03.2026. 

Суддя М.Є. Муха 

Віддруковано 1 примірник - до матеріалів справи.
Позивачу та відповідачу рішення направлено до електронних кабінетів Електронного суду.