Справа № 346/5791/25
Провадження № 2-о/346/81/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

13 лютого 2026 р.	м. Коломия Коломийський міськрайонний суд  Івано - Франківської області	

в складі: головуючого судді: Махно Н.В.
за участю: секретаря: Гломби А.В.
заявника: ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністертсва юстиції України, Державний архів Івано-Франківської області про встановлення юридичного факту, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , звернулась до суду з заявою про встановлення юридичного факту. Дану заяву мотивує тим, що її свекр, ОСОБА_2 , 1914 року народження, був головою колгоспного двору житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що на час ліквідації колгоспних дворів станом на 15.04.1991 року в господарстві по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали її свекр ОСОБА_2 , 1914 року народження та його дружина її свекруха ОСОБА_3 , 1923 року народження. Вказує, що у даного подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син, чоловік заявниці ОСОБА_2 , інших дітей у них не було. Вказує, що частки свекра та свекрухи щодо господарства по АДРЕСА_1 рівні, тобто по 1/2 частині, проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Зазначає, що її свекр ОСОБА_2 , 1914 року народження помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час його смерті в господарстві разом із ним проживала його дружина ОСОБА_3 , 1923 року народження, яка була її свекрухою. Вказує, що після смерті головти двору ОСОБА_2 , 1914 року народженняйого дружина ОСОБА_3 , 1923 року народження прийняла спадщину за законом, зокрема на належну померлому чоловіку 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , таким чином свекруха ОСОБА_3 , стала власником зазначеного в цілому. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 свекруха ОСОБА_3 , померла, смерть її зареєстровано виконавчим комітетом Серафинецької сільської ради, Городенківського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 28 від 02.10.2017 року. Вказує, що на час її смерті в господарстві був зареєстрований та проживав її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який прийняв спадщину та став власником житлового будинку з господарсьокими спорудами по АДРЕСА_1 . Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер її чоловік ОСОБА_2 , його смерть зареєстровано Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі, Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції актовий запис № 517 від 05.10.2024 року. Вказує, що свої спадкові права щодо господарства по АДРЕСА_1 , після смерті своїх батьків належним чином не оформив, хоча і прийняв спадщину. Вказує, що після смерті її чоловіка відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок по АДРЕСА_1 , який він успадкував по закону після смерті своєї матері. Вказує, що вона звернулась до приватного нотаріуса Городенківського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, однак приватним нотаріусом Яшан Р.Р., було відомовлено у зв`язку з тим, що неможливо визначити частку померлого в даному житловому будинку. Вказує, що Державним архівом Івано-Франківської області було надано виписку з церковної метричної книги реєстрації шлюбів в с.Серафинці, із копією актового запису № 20 від 13.06.1940 року про шлюб ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Вказує, що у відповідді на адвокатський запит Центрального відділу державної реєстрації актів ицлвіьного стану Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції від 17.10.2025 року зазначено, що вона, заявник не має права подавати заяву про внесення змін у метричний запис про шлюб № 20. Вказує, що згідно первинного свідоцтва про народження НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 її батьком вказано ОСОБА_6 , і тому по-батькві зазначено " ОСОБА_7 ". Вказує, що після одруження ОСОБА_8 змінила прізвище на ОСОБА_3 . Вказує, що помилка по батькові її свекрухи є перешкодою у прийнятті рішення судом щодо спадкування по закону після смерті чоловіка та його батьків. Зазначає, що згідно довідки Серафинецького старостинського округу Городенківської міської ради на території села Серафинці проживала ОСОБА_3 , 1923 року народження, ОСОБА_3 на території села не проживала. ОСОБА_3 та ОСОБА_3 є однією і тією ж особою. Вказує, щона теперішній час оригінал свідоцтва про шлюб втрачено та встановити факт реєстрації між ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , інакше ніж в судовому порядку, не виявляється можливим. Заявник просить суд встановити юридичний факт, що ОСОБА_9 , та ОСОБА_3 , були чоловіком та дружиною,, подружжя проживало в АДРЕСА_1 , а також встановити факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 , та ОСОБА_8 , прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка " ОСОБА_10 ", дружини " ОСОБА_10 ", шлюб зареєстровано 13 червня 1940 року, актовий запис № 20 в с. Серафинці. 
Заявник в судовому засіданні просила суд задоволити заяву.
Представник державного архіву Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, надав пояснення, в яких вказав, просить розгляд справи проводити без участі представника Державного архіву області. 
Представник Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністертсва юстиції України в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання
Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що стверджується копією свідотцва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 10). Встановлено й те, що згідно копії свідотцва про шлюб ОСОБА_2 , та (д.п., ОСОБА_11 ) зареєстрували шлюб 04 березня 1993 року (а.с.9). Також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 . Встановлено судом також, що ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується копією свідотцва про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 11). ОСОБА_1 , звернулась до приватного нотаріуса Городенківського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, однак приватним нотаріусом Яшан Р.Р., було відомовлено у зв`язку з тим, що неможливо визначити частку померлого в даному житловому будинку (а.с.15). Встановлено, що Державним архівом Івано-Франківської області було надано виписку з церковної метричної книги реєстрації шлюбів в с.Серафинці, із копією актового запису № 20 від 13.06.1940 року про шлюб ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.23-24). Встановлено й те, що у відповідді на адвокатський запит Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції від 17.10.2025 року зазначено, що заявник не має права подавати заяву про внесення змін у метричний запис про шлюб № 20 (а.с. 27-28). Встановлено, що згідно первинного свідоцтва про народження НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 її батьком вказано ОСОБА_6 , і тому по-батькві зазначено " ОСОБА_7 " (а.с. 8). Згідно довідки Серафинецького старостинського округу Городенківської міської ради на території села Серафинці проживала ОСОБА_3 , 1923 року народження, ОСОБА_3 на території села не проживала. ОСОБА_3 та ОСОБА_3 є однією і тією ж особою (а.с. 13). Свідок ОСОБА_12 , надала в суді наступні показання, а саме, що вона є далеким родичем заявниці, вказує, що померла ОСОБА_3 , у 2017 році, мала чоловіка ОСОБА_2 , 1914 року народження, який помер, та вони були подружжям з ОСОБА_3 , проживали в селі Серафинці. Вказала, що дошлюбне прізвище ОСОБА_3 , є ОСОБА_13 . Свідок ОСОБА_14 , надав до суду наступні пояснення, а саме, що ОСОБА_3 , померла, заявниці була свекрухою, а також вказав, що чоловіком ОСОБА_3 , був ОСОБА_2 , який помер, а також що подружжя мали сина ОСОБА_2 , який помер і разом жили в с.Серафинці. Вказує, що прізвище ОСОБА_3 , до шлюбу була ОСОБА_13 . 
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч.2 ст.16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Встановлення юридичного факту, про який просить заявник, має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить йому реалізувати право на спадкування. Пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" вказує, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені вимоги в частині встановлення факту реєстрації шлюбу є належно обґрунтованими, підтверджені зібраними доказами по справі, а тому заяву слід задовольнити частково та слід встановити факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце народження с.Серафинці, Городенківського району, Івано-Франківської області, громадянин України, та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце народження с. Серафинці, Городенківського району, Івано-Франківської області, громадянка України, прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка " ОСОБА_10 ", дружини " ОСОБА_10 ", шлюб зареєстровано 13 червня 1940 року, актовий запис № 20 в с. Серафинці, Коломийського (Городенківського) району. В решті заяви слід відмовити за безпідставністю вимог. 
На підставі наведеного та керуючись ст.ст., 263, 264, 265, 268, 354, 315-319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Заяву задовольнити частково.
Встановити факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце народження с.Серафинці, Городенківського району, Івано-Франківської області, громадянин України, та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце народження с. Серафинці, Городенківського району, Івано-Франківської області, громадянка України, прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка " ОСОБА_10 ", дружини " ОСОБА_10 ", шлюб зареєстровано 13 червня 1940 року, актовий запис № 20 в с. Серафинці, Коломийського (Городенківського) району. В решті заяви - відмовити. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 19.02.2026 року. 

Суддя: 	Махно Н. В.