Справа № 188/4324/25
Провадження № 3/188/178/2026 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року с-ще Петропавлівка
Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Курочкіна О.М., розглянувши матеріали відносно
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 
у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП
ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до протоколу серії ЕПР1№ 527663 від 30.11.2025 року.
27.11025 року 0 08 год 50 хв. на 1105 км 600 м. а/д М-30 Стрий-Умань-Дніпро- Ізварино водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Nissan X-Tpail д.н. НОМЕР_3 , при виконанні маневру повороту ліворуч не переконався що це буде безпечним та здійснив аварійну ситуацію, чим порушив вимоги п.10.1а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.122 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судове засідання надав клопотання про закриття провадження у справі та заяву про розгляд справи у його відсутність, вину не визнав.

В клопотанні зазначено, на автодорозі М-30 1105 км.600м. 27.11.2025 року о 08.50 год. сталася ДТП за участю трьох транспортних засобів: автомобіля Форд-Транзит, трактора «JCB» та автомобіля Nissan X-Tpail. Протокол про адміністративне правопорушення за скоєння даної ДТП було складено на водія Форд-Транзит за ст.124 КУпАП. З незрозумілих причин 30.11.2025 року його було викликано до ВП№4 Синельниківського РУП ГУНП та було складено відносно нього за ч.5 ст.122 КУпАП, хоча в даному випадку він вважає себе потерпілим від ДТП з наступних підстав. Спочатку автомобіль Форд Транзит допустив зіткнення з трактором, який рухався у русі дороги, а вже потім, коли він став некерованим допустив зіткнення з його автомобілем, після чого автомобіль Форд Транзит продовжив некерований рух ще велику відстань, яка з невідомих причин не була зафіксована у план-схемі ДТП, що підтверджується схемою ДТП від 27.11.25 року, що в свою чергу свідчить про неймовірно велику швидкість руху автомобіля Форд Транзит. Крім того, ними було знято відеозапис вимірювань, з яких видно, що від зіткнення із трактором автомобіль Форд Транзит здійснював некерований рух приблизно 200 метрів. Крім того, відповідальність за ч.5 ст.122 КУпАП передбачає створення аварійної обстановки, а не аварії (ДТП), тому провадження у справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_2 за наявними в матеріалах справи доказами, що відповідає ч. 1 ст. 268 КУпАП.
Вивчивши заяву, клопотання про закриття провадження у справі та додані до нього документи, матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт поліцейського ВП №4, копію схеми місця ДТП від 27.11.2025 року в якій зазначені наступні т/з: автомобіль Форд-Транзит д.н. НОМЕР_4 , трактора «JCB» 60-20 А1 на чорному фоні та автомобіль Nissan X-Tpail н.з. НОМЕР_5 , копії пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , копію довідки приймального відділення КНП «Шахтарська МЛ`від 27.11.25 відносно ОСОБА_5 , копії особистих документів, копію постанови серія ЕНА№6233125 від 27.11.25 про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, копії фото до протоколу, приходжу до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.
При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Також суд враховує правову позицію висловлену ВС у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 15 травня 2019 року № 537/2088/17 про те, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке порушнику поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.
Під час розгляду справи встановлено, до матеріалів справи не додано диску, скоєного ОСОБА_1 правопорушення, та в протоколі не зазначено свідків, які б змогли б підтвердити факт правопорушення, належні докази про скоєння адміністративного правопорушення відсутні.
Враховуючи вищезазначене, вважаю, що склад правопорушення та факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 , передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, не знайшов правового підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, враховуючи зазначене, провадження у справі підлягає закриттю. 
Відповідно до ст. 252 КУпАП докази оцінюються за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Керуючись ст.ст. 247, 284, 287 КУпАП суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.122 КУпАП відносно  ОСОБА_1  у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено Дніпровським апеляційним судом.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області. 
 Суддя 	  О. М. Курочкіна