Справа № 750/10277/25 	Головуючий у 1 інстанції Рощина Т. С. 	
Провадження № 33/4823/259/26 	  	
Категорія - ч.1ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді Салая Г.А.,
за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Сірого І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сірого І.О., в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 січня 2026 року, 

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ;
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665 грн 60 коп. судового збору.
Місцевим судом встановлено, що 20 липня 2025 року о 03 год. 53 хв., в м. Чернігів по вул. Захисників України, 12Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Fiesta, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі ЧОПНЛ у лікаря-нарколога відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погодившись з рішенням суду захисник подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а опинився на водійському місці тому, що помінявся місцями, після зупинки автомобіля, з ОСОБА_2 на його прохання, оскільки у останнього були конфлікти з поліцією. Доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 матеріали справи не містять.
Отже, захисник вважає, що суд першої інстанції проігнорував стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» згідно якого при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому.

Заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Сірого І.О., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити із викладених підстав, дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши викладені в ній доводи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюється в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 1452/735 від 09.11.2015 року у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. 

З контексту п. 7 розділу 1 Інструкції вбачається наявне право водія відмовитися від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або ж не погодитися з результатом огляду. Такі дії водія мають потягти за собою обов`язок поліцейського направити особу на огляд до закладу охорони здоров`я.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 397013 від 20.07.2025 ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, від підпису та пояснень теж відмовився.
Згідно направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук.
Згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. 

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Так, з відеореєстратора та відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, як поліцейські слідують за автомобілем марки Ford Fiesta, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зупинився у дворі біля будинку після миготливого сигналу поліцейського автомобіля. Коли поліцейські підійшли до автомобіля, то водій з пасажиром робили вигляд що спали, проте з часу зупинки автомобіля пройшло приблизно декілька хвилин. Спочатку водій ні на які вимоги поліцейських не реагував, потім коли водій відчинив двері поліцейський повідомив про ведення відеофіксації та про причину зупинки. У водія були явні ознаки алкогольного сп`яніння, які були озвучені поліцейським та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу “Драгер” або проїхати до медичного закладу, проте водій відмовився, зазначаючи, що він знає, що прилад «Драгер» покаже. Водієві роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду. Поліцейський повідомляє про складання протоколу стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП п. 2.5, а саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, роз`яснює права та обов`язки. 

Отже, місцевий суд, розглядаючи справу по суті, правильно установив фактичні обставини, які полягали у керуванні ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.
Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки на ньому зафіксована подія правопорушення. Відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відеозапис відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. 

Отже, твердження апелянта про відсутність доказів керування ОСОБА_1 автомобілем слід визнати безпідставними, адже такі факти в повному обсязі спростовується відеозаписом і дану відеофіксацію вважати неналежним доказом по справі чи ставити під сумнів фактичні обставини, на що посилається апелянт, у апеляційного суду об`єктивні дані відсутні. Таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення. Підстави, які б давали можливість суду вважати, що досліджені докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи. 

Водій жодного разу при спілкуванні з працівниками поліції не зазначив, що він не керував автомобілем, не зазначив про те і пасажир, а версія щодо того, що він пересів з пасажирського сидіння є захисною версією, яка сформувалася вже пізніше.

За таких обставин, апеляційний суд визнає даний відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення. 

Порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови суду, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін. 

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Сірого І.О., в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 січня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай