Справа № 635/10455/25 
Провадження № 2-о/635/84/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Якішиної О.М. 
за участю присяжних Бєлєвцової Н.В., Столбового О.М.
секретаря Старишко Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова Частина НОМЕР_1 , Харківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про оголошення фізичної особи померлою,

ВСТАНОВИВ:

08.12.2025 р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просить оголосити померлим свого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зник безвісти 05.03.2023 р. у м. Бахмут Донецької області під час виконання обов`язків військової служби у період дії воєнного стану, виконуючи бойове завдання по захисту Батьківщини та забезпечуючи здійснення захисту національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних Сил Російської Федерації.
В обґрунтування своїх доводів заявник вказує, що ОСОБА_2 був військовослужбовцем та ІНФОРМАЦІЯ_2 у районі м. Бахмут Донецької області під час ведення бойових дій зник безвісти, про що родиною отримано сповіщення сім`ї від ІНФОРМАЦІЯ_3 від 14.03.2023. Місце загибелі військовослужбовця є тимчасово окупованою територією. Через викладені обставини та неможливість у позасудовому порядку вирішити своє питання, заявник звернувся за захистом своїх прав до суду. Оголошення померлим батька заявника необхідно задля отримання статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця.
Ухвалою суду від 09.12.2025 р. провадження у справі відкрито.
Ухвалою суду від 14.01.2026 р. витребувано додаткові докази у справі.
Заявник, його представник в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи. Подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Представник Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Представники Міністерства оборони України, Військової Частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явились, будучи у встановленому законом порядку повідомленими про день та час розгляду справи. Причини неявки суду не повідомили. 
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 . 
Даних щодо наявності у ОСОБА_2 інших близьких родичів та членів сім`ї матеріали справи не містять. 
Із матеріалів службового розслідування за фактом зникнення безвісти старшого сержанта ОСОБА_2 , складеного комісією у складі представників військової частини НОМЕР_1 31 березня 2023 року судом встановлені такі факти та обставини. 
Старший сержант військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_2 станом на 05 березня 2023 року проходив військову службу за мобілізацією на посаді заступника командира бойової машини, навідника-оператора 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 .
Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31 березня 2023 року № 7261 «Про результати службового розслідування», завершено службове розслідування за фактом зникнення безвісти старшого сержанта ОСОБА_2 та вирішено вважати останнього таким, що зник безвісти 05 березня 2023 року, під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ в районі ведення бойових дій, та інформація про місце перебування (знаходження) якого наразі невідома, а також відсутні об`єктивні відомості щодо його загибелі (смерті), або знаходження у полоні.
За результатами службового розслідування встановлено, що причинами та умовами зникнення безвісти були військова агресія РФ проти України, зокрема, бойові дії окупаційних військ РФ, в результаті штурмових дій противника (до 2-х відділень) при підтримці вогню міномету на позицію «ПУСТЕЛЯ» ВОП 93252 5 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , поблизу східних околиць АДРЕСА_1 внаслідок щільного вогню противника позиції були знищені, старший сержант ОСОБА_2 зник безвісті. Зазначені обставини встановлені у тому числі з доповіді командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 , пояснень військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 
14 березня 2023 року на адресу заявника направлено сповіщення сім`ї № 4941/435 зі змісту якого слідує, що заступник командира бойової машини, навідник-оператор 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 під час ведення бойових дій зник безвісти 05 березня 2023 року в населеному пункті Бахмут Донецької області.
16 березня 2023 року Відділом поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області зареєстровано кримінальне провадження № 12023221160000365 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, стосовно зазначених фактів на підставі заяви ОСОБА_1 , який є сином ОСОБА_2 .
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27.11.2025 р. відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті батька ОСОБА_2 як особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю. Роз`яснено право на звернення до суду із заявою про оголошення особи померлою на підставі ч.2 ст. 46 ЦК України.
Згідно листа Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.01.2026 р. згідно обліку архіву Відділу актовий запис про смерть та зміну імені відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не значиться.
Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти на території бойових дій (під час воєнних дій).
Згідно повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 29.01.2026 р. відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 04.03.2023 р. по 29.01.2026 р. в Базі даних не виявлено.
Згідно листа ДП «Український національний центр розбудови миру» від 29.01.2026 р. відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесені до реєстру Національного інформаційного бюро, однак відомості про перебування запитуваної особи в полоні відсутні. Станом на час надання відповіді інформація від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного Комітету Червоного Хреста про ОСОБА_2 на НІБ не надходила.
Відповідно до листа Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Харківській області від 20.06.2026 р. ОСОБА_7 з 16.03.2023 р. по теперішній час розшукується відділом поліції №3 (м. Мерефа) Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області як особа, зникла безвісти за особливих обставин.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 307 ЦПК України, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.
Згідно представлених доказів, під час проведення службового розслідування були відібрані пояснення військовослужбовців, які знаходилися разом з ОСОБА_2 під час виконання бойового завдання, та які пояснили, що в результаті штурмових дій противника (до 2-х відділень) при підтримці вогню міномету на позицію «ПУСТЕЛЯ» ВОП 93252 5 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , поблизу східних околиць міста Бахмут Донецької області внаслідок щільного вогню противника позиції були знищені, старший сержант ОСОБА_2 зник безвісті. 
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 3 та п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Пунктом 8 частини статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.
При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2021 року у справі №591/1461/19.
Встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті.
Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, яка загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошених громадянина померлим.
Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.
Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
З огляду на докази, наявні в матеріалах справи, які в сукупності свідчать про те, що в результаті штурмових дій противника (до 2-х відділень) при підтримці вогню міномету на позицію «ПУСТЕЛЯ» ВОП 93252 5 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , поблизу східних околиць міста Бахмут Донецької області внаслідок щільного вогню противника позиції були знищені, старший сержант ОСОБА_2 зник безвісті. Проведені заходи, спрямовані на встановлення його місцезнаходження, позитивного результату не принесли.
Враховуючи викладене, ОСОБА_2 визнано зниклим безвісти у зоні бойових дій за особливих обставин, пов`язаних із активними бойовими діями на ділянці місцевості в районі м. Бахмут Донецької області. Інформації та документів відносно того, що останній знаходиться у полоні або обліковується як загиблий (померлий), або перетнув державний кордон України, відсутні.
Надані докази у своїй сукупності не свідчать про смерть ОСОБА_2 , а лише про обґрунтоване припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, які можуть свідчити про смерть останнього.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 розглянула, зокрема, питання щодо початку відліку строку, передбаченого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою.
Так, оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.
У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Суд звертає увагу, що згідно з Порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (постанова КМУ №884 від 30.11.2016), цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх. У цьому Порядку під терміном “безвісно відсутній військовослужбовець” слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби. За військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.
Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.
У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» - та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».
У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 18 червня 2020 року № 5-р(ІІ)/2020 принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori); «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali); «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 лютого 2023 року у справі № 910/18214/19 також звертала увагу на співвідношення між загальною та спеціальною нормою. Так, спеціальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у певних випадках, визначених такою нормою права, а загальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у всіх випадках, крім тих, на які поширюється гіпотеза спеціальної норми. Тому загальна та спеціальна норми не суперечать одна одній, а встановлюють системне законодавче регулювання.
Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.
Велика Палата Верховного Суду враховує, що приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.
Потрібно наголосити на тому, що законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан». Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні.
Велика Палата Верховного Суду для з`ясування змісту припису речення другого частини другої статті 46 ЦК України «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» використовує телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норми права. Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій.
Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.
Частину другу статті 46 ЦК України потрібно тлумачити з урахуванням динамічного характеру суспільних відносин, які в умовах воєнних дій, збройних конфліктів зазнають швидких і непередбачуваних змін. Це вимагає оперативного реагування з боку суду для забезпечення ефективної охорони прав і законних інтересів осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси. Стислість строків вирішення такої категорії справ та ухвалення судових рішень у досліджуваній категорії справ стає особливо важливою в умовах, коли йдеться про встановлення правового статусу осіб, які зникли безвісти під час воєнних дій, збройного конфлікту, оскільки затримки в правовому реагуванні можуть призвести до погіршення ситуації для постраждалих осіб, їхніх родин і суспільства загалом.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.
Велика Палата Верховного Суду наголошує, що законодавець, формуючи припис речення другого частини другої статті 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України.
Також у цій постанові ВП ВС наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі - Наказ № 309).
Так як Наказ № 309 втратив чинність, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376 на території м. Бахмут Бахмутської міської територіальної громади Донецької області велися активні бойові дії з 24.02.2022 по 12.12.2023 року. Отже, з цього моменту має вираховуватись строк, визначений ч. 2 ст. 46 ЦК України, так як відповідно до неї фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Таким чином вбачається, що на території ймовірної загибелі ОСОБА_2 05.03.2023 року активні бойові дії закінчилися 12.12.2023 року і з цього часу минуло більше шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місцевості ймовірної загибелі батька заявника.
Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Згідно з ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Відповідно до ч.3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Приймаючи до уваги обставини справи, суд вважає можливим оголосити ОСОБА_2 померлим з ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 259,265,268 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Оголосити померлим військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петровське Вовчанського району Харківської області, який зник безвісті 05 березня 2023 року поблизу східних околиць м. Бахмута Донецької області під час проходження військової служби та під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних Сил Російської Федерації в районі ведення бойових дій.
Днем смерті вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя О.М. Якішина

Присяжні Н.В. Бєлєвцова

О.М. Столбовий