Справа № 154/4542/25  Провадження №33/802/173/26 	Головуючий у 1 інстанції:Каліщук А. А. 	
	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Омелянюка Миколи Володимировича на постанову судді Володимирського міського суду Волинської області від 27 січня 2026 року,
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на строк 3 (три) місяці.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 665 (шістсот п`ятдесят) грн. 60 коп. судового збору. 
Так, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 29 жовтня 2025 року о 15 год. 58 хв. на вул.Незалежності в с.Хотячів Володимирського району, керував автомобілем марки «САЗ 3507», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який не пройшов своєчасно обов`язкового технічного контролю транспортного засобу, чим порушив п.31.3 (б) ПДР і, оскільки правопорушення вчинено повторно протягом року, то його дії кваліфіковано за ч.4 ст.121 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаною постановою судді, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Омелянюк М.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм законодавства просить її скасувати, а провадження у справі, - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.
Апелянт зазначає про те, що 21.10.2025 транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції було зупинено було незаконно, оскільки він ПДР не порушував. При перевірці ОСОБА_1 надав працівникам поліції усі необхідні документи на транспортний засіб, у тому числі, про проходження обов`язкового технічного контролю, який пройшов 21.10.2025. Тобто на час зупинки ОСОБА_1 , транспортний засіб, яким він керував пройшов обов`язків технічний контроль. Фактично ОСОБА_1 був наданий додатковий строк у 20 днів для заміни скла спідометра, який мав тріщину. Окрім того апелянт зазначає, що йому як захиснику невідомо з яких причин, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.4 ст.121 КУпАП, тобто як повторність вчинення правопорушення протягом року, так як правопорушення за ч.3 ст.121 КУпАП, ним не вчинялось. Проте, суддя місцевого суду на такі обставини належної уваги не звернув, та постановив незаконне судове рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП. 
Особа яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, до апеляційного суду не з`явились. Водночас, захисник надіслав до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності його довірителя ОСОБА_1 . Апеляційні вимоги підтримуються та просять задовольнити апеляційну скаргу.
Перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд доходить наступного висновку.
Відповідно до положень ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Вказаних вимог закону та роз`яснень Пленуму ВСУ при розгляді справи суд першої інстанції дотримався.
Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом. 
Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №497559 від 29.10.2025 вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.31.3 (б) ПДР і, оскільки правопорушення вчинено повторно протягом року, то його дії кваліфіковано за ч.4 ст.121 КУпАП.
Пунктом 31.3 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язків технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).
Частиною 3 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. При цьому, за частиною 4 цієї статті відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених ч.1-4 цієї статті.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 своєї вини у порушенні п.31.3 (б) ПДР та відповідно вчиненні адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується за ч.4 ст.121 КУпАП не визнає, оскільки вважає, що його вина не доводиться доказами, які містяться у матеріалах справи. Проте, такі його доводи до уваги не приймаються з огляду на таке.
Доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного проступку, стверджується належним чином дослідженими та оціненими судом доказами, яким надана вірна юридична оцінка, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №497559 від 29.10.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 інкримінується порушення п.31.3 (б) ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.4 ст.121 КУпАП. Від підпису протоколу та отримання його копії він відмовився;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6014172 від 25.10.2025 за ч.3 ст.121 КУпАП, а саме за керування ОСОБА_1 транспортним засобом, який підлягає обов`язковому технічному контролю, не пройшовши такого контролю;
- копією протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №0669-00801-22 від 21.10.2022, з якого вбачається, що суб`єктом проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу марки «САЗ 3507», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 є ТОВ ЛТК «Мегабудтранс». У ньому датою наступного проходження обов`язкового технічного контролю визнано дату не пізніше – 21.10.2023;
- листом ТОВ ЛТК «Мегабудтранс» від 04.12.2025 за вих. №39-25 стверджено про те, що обов`язковий технічний контроль транспортного засобу марки «САЗ 3507», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 проводився 21.10.2022, про що було сформовано та видано протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №0669-00801-22 від 21.10.2022. Строк його дії закінчився 21.10.2023. Після цього, ОТК цього транспортного засобу товариством не проводився;
- листом ПП «Випробувальний центр технічної діагностики» від 27.01.2026, з якого вбачається, що 29.10.2025 транспортний засіб марки «САЗ 3507», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 проходив ОТК. Під час проведення огляду було виявлено тріщину на склі спідометра (код недоліку 7.8.1), а тому протокол ОТК не видавався, про що було зроблено запис у протоколі (попередньому) та надано термін 20 днів для усунення недоліку. Обов`язковий технічний контроль цього транспортного засобу проведено 11.11.2025, про що видано протокол №ЕА934416. 
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною доказами, що містяться в матеріалах справи і, які апеляційний суд вважає належними та допустимими в розумінні ст.251 КУпАП.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, повністю відповідає вимогам ст.23, 33 КУпАП. 
При цьому, апеляційні доводи сторони захисту як на підставу незаконності судового рішення та його скасування про те, що на момент зупинки транспортного засобу, тобто 29.10.2025, транспортний засіб марки «САЗ 3507», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 пройшов обов`язковий технічний контроль, є повністю безпідставними з огляду на таке.
Як встановлено із доказів, які містяться у матеріалах справи, транспортний засіб марки «САЗ 3507», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 обов`язковий технічний контроль проходив 21.10.2022, а черговою датою проходження такого контролю було визнано – не пізніше 21.10.2023. Після цього, вказаний транспортний засіб був доставлений для проходження ОТК вже 25.10.2025, однак за його результатами протокол про проходження ОТК, який надавав би ОСОБА_1 право на його експлуатацію, не видавався, оскільки були виявлені недоліки, для усунення яких надано термін у 20 днів. Фактично ОТК пройдено було 11.11.2025.
Таким чином, на момент зупинки транспортного засобу марки «САЗ 3507», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 – 29.10.2025, експлуатований ним транспортний засіб, який підлягав ОТК, не пройшов його своєчасно, тобто не мав чинного протоколу ОТК, оскільки такий проведений був лише 11.11.2025, коли й видано відповідний протокол. 
Також неспроможними є апеляційні доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП, тобто за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною 3 цієї статті, із посиланням на те, що він не вчиняв правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, оскільки це повністю спростовує постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6014172 від 25.10.2025 за ч.3 ст.121 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом, який підлягає обов`язковому технічному контролю, не пройшовши такого контролю.
Той факт, що ОСОБА_1 проходив ОТК 25.10.2025, однак протокол ОТК не було видано через виявлені недоліки, які необхідно усунути протягом 20 днів, жодним чином не спростовує винуватості ОСОБА_1 , оскільки п.31.3 (б) ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).
Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.
З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова судді, - без змін.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Омелянюка Миколи Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Володимирського міського суду Волинської області від 27 січня 2026 року, - без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду        В.А. Подолюк