КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2026 року Київ справа №320/6482/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора в особі Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора в особі Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади Офісу Генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення № 07/1/1-1п-25 від 10.01.2025 Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади Офісу Генерального прокурора про встановлення наявності у діяльності заступника керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 , підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру», для звільнення з цієї посади;
- визнати протиправним та скасувати Наказ Дніпропетровської обласної прокуратури №166к від 21.01.2025 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області у зв`язку з неналежним виконанням прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади, на підставі вищевказаного рішення Комісії;
- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області з 22.01.2025;
- стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 різницю в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи;
- рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області звернути до негайного виконання.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що наказом керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 18.05.2021 № 1237к позивач був призначений на посаду заступника керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області. 
01.10.2024 Дніпропетровською обласною прокуратурою направлено звернення № 09/4-7368вих-24 щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади, відносно заступника керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 (далі - Звернення) до Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків.
Рішенням Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади від 10.01.2025 №07/1/1-1п-25 встановлено наявність у діяльності заступника керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 , підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру», для звільнення з цієї посади.
Наказом Дніпропетровської обласної прокуратури № 166к від 21.01.2025 позивача було звільнено з посади заступника керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області, у зв`язку з неналежним виконанням прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади, на підставі вищевказаного Рішення Комісії.
Із зазначеним Рішенням Комісії позивач погоджується, вважає його необ`єктивним, необґрунтованим та незаконним, а Наказ Дніпропетровської обласної прокуратури прийнятий на підставі Рішення Комісії протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Оскільки оскаржуване Рішення було прийнято в порушення п. 8 розділу І Порядку, оскільки засідання Комісії було призначене поза межами регламентованого строку Порядком, поза межами повноважень, в супереч засад діяльності Комісії.
Крім того, вказує всупереч ч. 3 ст. 41 Закону України «Про прокуратуру» щодо обов`язковості дотримання гарантій позивача на отримання копій документів, які стали підставою для перевірки, він був позбавлений можливості всебічно ознайомитись з матеріалами, підготувати свої пояснення та спростування викладених відомостей, висловити заперечення, заявити відповідні клопотання тощо. У зв`язку із цим також порушено його право на змагальність, що прямо суперечить п. 4 розділу І Порядку. 
Зазначає, що Комісією взагалі не досліджено надані позивачем до пояснення додатки (письмові докази), які спростовують доводи звернення та підтверджують надані ним пояснення, що також є грубим порушенням п. 4 розділу І та п. 21 розділу VII Порядку. 
Крім того, в порушення п. 32 Розділу VII Порядку щодо обов`язковості прийняття остаточного рішення у провадженні не пізніше ніж через рік з дня, коли відомості, наведені у зверненні, мали місце (без врахування часу тимчасової непрацездатності або перебування прокурора у відпустці), позивачу було безпідставно та незаконно інкриміновано начебто допущені порушення поза межами однорічного строку, тобто які мали місце до 27.11.2023 року (з урахуванням лікарняних та відпусток). 
Разом з тим, вважає, що в порушення п. 2 ч. 3 Розділу III Порядку Комісією та її членами не забезпечено опитування прокурорів та інших осіб, яким відомі відомості, зазначені у зверненні, щодо встановлених обставин під час перевірки, не надіслано письмових запитів до органів прокуратури з метою отримання необхідної для проведення перевірки інформації, документів, у тому числі по кримінальним провадженням мова в яких йдеться у зверненні, не отримано пояснень від прокурорів, які є процесуальними керівниками у вказаних кримінальних провадженнях та які, у відповідності до ст. 36 КПК України є незалежними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється, не витребувано інших матеріалів Єдиного обліку, статистичних даних, тощо. Не витребувано інформацію та не порівняно результати роботи, навантаження інших заступників керівників окружних прокуратур Дніпропетровської області, керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області, вжитих ними координаційних та організаційних заходів тощо.
Крім того, позивач зазначає, що його не було ознайомлено із правами, не роз`яснено їх, у зв`язку із чим він не скористався всіма наданими йому правами, у тому числі щодо можливості мати представника, відмовитись надавати пояснення, отримувати копії документів з провадження тощо.
Таким чином вважає, що Комісія із численними грубими порушеннями його прав та своїх обов`язків, вимог ч. 3 ст. 41 Закону України «Про прокуратуру», та Порядку розгляду звернень, прийняла оспорюване рішення, яке є помилковим та незаконним.
На підставі викладеного, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.10.2025 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в загальному позовному провадженні. Клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано у відповідачів докази.
Представником Дніпропетровської обласної прокуратури подано відзив на позовну заяву, де відповідач позов не визнав, заперечив щодо задоволення позовних вимог. Вказує, що за результатами розгляду звернення виконувача обов`язків керівника Дніпропетровської обласної прокуратури Вахітова Р.Ф. від 01.10.2024 №09/4 7368вих-24 Комісією прийнято рішення від 10.01.2025 №07/1/1-1п-25 про наявність у діяльності першого заступника керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про прокуратуру», для звільнення з указаної адміністративної посади. 
Відповідно до вимог пункту 33 розділу VII Порядку, копія остаточного рішення у провадженні в 7-денний строк з дня його прийняття відповідальним підрозділом направляється особі, яка подала звернення, прокурору, стосовно якого прийнято таке рішення, та керівнику органу прокуратури, уповноваженому на прийняття рішення про звільнення прокурора з адміністративної посади. 
Відповідно до пункту 19 Розділу IV Положення про організацію кадрової роботи в органах прокуратури України, затвердженого наказом Генерального прокурора 10.02.2022 №25, визначено, що наявність підстави для звільнення прокурора з адміністративної посади, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону, встановлюється в порядку, визначеному Генеральним прокурором. 
Таким чином, наказом керівника обласної прокуратури від 21.01.2025№166к звільнено ОСОБА_1 з посади заступника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області, у зв`язку з неналежним виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади (пункти 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру»). 
Отже, юридичним фактом, що зумовлює звільнення прокурора з адміністративної посади є рішення Комісії про наявність підстав, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті 41 Закону України «Про прокуратуру», встановлених у порядку, визначеному Генеральним прокурором, з дотриманням гарантій особи. 
Тобто наказ керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 21.01.2025 № 166к видано на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, а тому підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні. 
Оскільки рішення Комісії від 10.01.2025 №07/1/1-1п-25 прийнято з дотриманням вимог законодавства, то підстави для скасування наказу Дніпропетровської обласної прокуратури від 21.01.2025 № 166к, поновлення на посаді та стягнення різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи відсутні.
Представником Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади Офісу Генерального прокурора подано відзив на позовну заяву, де позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні, з огляду на наступне.
Доводи позивача, що Комісією оспорюване рішення прийнято з порушенням вимог п. 8 розділу І Порядку, є безпідставними. Так, відповідно до п. 8 розділу І Порядку остаточне рішення у провадженні приймається Комісією у строк, що не перевищує тридцяти робочих днів з дня складання висновку членом Комісії. Отже, рішення прийнято упродовж двадцяти робочих днів з дня складання висновку, тобто жодних порушень допущено не було. 
Зауважив, що Порядком не передбачено направляти прокурору, стосовно якого подано звернення, додаткові матеріали, проте у такого прокурора є право за заявою отримувати копії документів з провадження в частині, що їх стосується, з урахуванням обмежень, визначених законодавством. 
Відповідач вважає доводи позивача безпідставними щодо порушення Комісією при прийнятті спірного рішення вимог п. 10 розділу І Порядку. Так, за результатами перевірки у провадженні за зверненням ОСОБА_2 . Комісією надавалась оцінка викладеним доводам, які входять у площину виконання, невиконання або ж неналежного виконання позивачем його посадових обов`язків як заступником керівника окружної прокуратури, тобто здійснення адміністративних повноважень. Зазначає, що при вирішенні питання про наявність чи відсутність у діяльності ОСОБА_1 підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону № 1697-VII, для звільнення з указаної адміністративної посади Комісією враховано, що згідно з п. 10 розділу І Порядку рішення не можуть прийматися на підставі припущень, неперевіреної чи недостовірної інформації.
Щодо доводів позивача про порушення Комісією вимог п. 32 розділу VII Порядку під час прийняття спірного рішення зазначив, що Комісією, відповідно до п. 25 розділу VІІ Порядку було враховано системний характер виявлених порушень законодавства та вимог наказів Генерального прокурора з основних напрямів прокурорської діяльності, характер допущених порушень, їх наслідки, особу прокурора та ступінь його вини. Під час провадження надано оцінку тільки фактам, які мали місце починаючи з 27.11.2023 та можуть свідчити про наявність або відсутність у діяльності прокурора ОСОБА_1 , який обіймає адміністративну посаду, підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону № 1697-VII, для звільнення з цієї посади.
Відповідач вважає доводи позивача про те, що Комісією та членом Комісії ОСОБА_3 не проводилася перевірка за зверненням ОСОБА_2 такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки було витребувано від Дніпропетровської обласної прокуратури документи та відомості на підтвердженні доводів звернення. Крім того, відповідно до пп.2 п. 3, п. 3.1 розділу ІІІ Порядку було направлено запити до структурних підрозділів Офісу Генерального прокурора, а саме: Генеральної інспекції, Департаменту представництва інтересів держави в суді, Департаменту нагляду за додержанням законів національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю. Тобто, крім матеріалів доданих до звернення, зібрано матеріали перевірки, що мають значний обсяг та потребували значного часу для їх систематизації, опрацювання та аналізу.
Вважає доводи позивача про порушення Комісією приписів п. п. 2, 2.1, 3 розділу V, п. 5 розділу VІ Порядку необґрунтованими, оскільки позивач, зокрема, з`явився на засідання Комісії. Головуючим на засіданні комісії було з`ясовано про обізнаність із правами та обов`язками учасників засідання, на що учасники заявили, що ознайомлені з ними та їх оголошення не потребують. Також з`ясовано в учасників засідання про наявність клопотань та відводів до початку розгляду висновку. Учасниками засідання було повідомлено про відсутність клопотань та відводів. А тому доводи позивача про те що останній був не обізнаний зі своїми правами та не знав про те що в нього є можливість запросити адвоката (представника) є нікчемними.
Відповідач зазначає, що під час розгляду висновку члена Комісії ОСОБА_3 від 16.12.2024 про відсутність у діяльності заступника керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону № 1697-VII, для звільнення з указаної адміністративної посади, то зазначає, що Комісія не погодилась з висновком члена Комісії та прийняла рішення, передбачене Порядком про наявність підстав для звільнення у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 посадових обов`язків.
Відповідач звернув увагу суду, що розгляд та вирішення вказаного питання Комісією здійснювався колегіально. Рішення прийнято більшістю від присутніх на засіданні членів Комісії. Голосування здійснюється відкрито підняттям руки. Під час засідання Комісією були заслухані пояснення особи, яка подала звернення, прокурора, стосовно якого відкрито провадження, а також ОСОБА_1 та прийнято остаточне рішення з урахуванням характеру дій або бездіяльності прокурора, їх систематичності і наслідків, особи прокурора, ступеню його вини, а також інших обставин, що мали значення для прийняття рішення.
Вважає, що рішення Комісії від 10.01.2025 № 07/1/1-1п-25 прийнято з дотриманням вимог законодавства, а тому підстав для скасування наказу Дніпропетровської обласної прокуратури від 21.01.2025 № 166к, поновлення на посаді та стягнення різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи немає. Ураховуючи викладене, просив у задоволенні позову відмовити повністю.
Позивачем подано відповідь на відзив, де стосовно доводів Дніпропетровської обласної прокуратури зазначив, що оскільки наказом № 166к від 21.01.2025 позивач звільнений з посади заступника керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області на підставі незаконного рішення Комісії № 07/1/1-1п-25 від 10.01.2025, то й вказаний наказ є незаконним. Вказані рішення та наказ зачіпають його права та охоронювані законом інтереси, негативно впливають на його правове становище.
Стосовно доводів Офісу Генерального прокурора зазначив, що розгляд звернення проводиться у строк, який не перевищує двох місяців з часу його отримання членом Комісії для попереднього розгляду (п. 8 розділу І Порядку). 
Наполягав на порушенні прав позивача, у зв`язку з не направленням Комісією додаткових матеріалів для ознайомлення та не врахуванням його пояснень при прийнятті рішення, а рішення містить лише доводи заявника. Зазначає, що представником позивача не надано письмового підтвердження щодо ознайомлення позивача із правами та обов`язками (що передбачено ч. 5 Розділу VI Порядку), не надано як доказ відеозапис засідання. Наголосив, що Комісією не надано оцінки доказам та поясненням. Упереджено та однобічно прийнято доводи обласної прокуратури. Вважає, що Комісією при розгляді звернення не дотримано вимог Закону України «Про прокуратуру» та Порядку, що призвело до порушення прав позивача та прийняття незаконного Рішення та Наказу.
Також позивачем подано додаткові пояснення, де повторно наголосив тому, що на відповідачем не спростовано доводів, викладених позивачем у позові та відповіді на відзив, не надано доказів, що свідчить про неправомірність рішення та є підставою для задоволення позову.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Позивач - ОСОБА_1 , починаючи з 17.07.2012 працював на різних посадах та у різних органах Донецької та Дніпропетровської обласних прокуратур.
Відповідно до наказу керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 18.05.2021 №1237к призначений на посаду заступника керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області. 
Дніпропетровською обласною прокуратурою направлено звернення 01.10.2024 № 09/4-7368вих-24 щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади, відносно заступника керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 до Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади Офісу Генерального прокурора (Відповідач - 1) (далі - Комісія).
За результатами попереднього розгляду звернення членом Комісії ОСОБА_3 відповідно до вимог Порядку прийнято рішення про відкриття провадження № 07/1/1-13зв/к-11п-24 від 16.10.2024 стосовно заступника керівника Новомосковської окружної прокуратури Манжилея М.В. 
За клопотанням члена Комісії ОСОБА_3 , відповідно до п. 1 розділу V Порядку строк перевірки за зверненням головою Комісії продовжено на один місяць до 16.12.2024.
16.10.2024 з метою проведення перевірки за зверненням, позивачу було направлено копію матеріалів провадження за зверненням в.о. керівника Дніпропетровської обласної прокуратури Вахітова Р.Ф. та запропоновано до 29.10.2024 надати пояснення щодо доводів викладених у ньому. У відповідь від позивача 31.10.2024 надійшов лист від 29.10.2024, у якому останній просив продовжити строк надання пояснень «орієнтовно до 11.11.2024». Пояснення ОСОБА_1 від 14.11.2024 надійшли до Комісії на електронну пошту з електронним підписам 14.11.2024 та поштою 22.11.2024 (повторно) з додатками у 6 томах: том 1 на 201 арк., том 2 на 244 арк., том 3 на 209 арк., том 4 на 205 арк., том 5 на 196 арк., том 6 на 237 арк. Додаткові пояснення позивача від 27.11.2024 надійшли на електронну пошту 28.11.2024.
Також, 16.10.2024 ОСОБА_3 з метою об`єктивного прийняття рішення у провадженні, відповідно до пп.2 п. 3, п. 3.1 розділу ІІІ Порядку, витребувано від Дніпропетровської обласної прокуратури документи та відомості на підтвердженні доводів звернення. Відповідь на запит з додатками до нього у 13 томах надійшла до Офісу Генерального прокурора 04.11.2024. 
Крім того, відповідно до пп.2 п. 3, п. 3.1 розділу ІІІ Порядку ОСОБА_3 направлено запити до структурних підрозділів Офісу Генерального прокурора, а саме: Генеральної інспекції, Департаменту представництва інтересів держави в суді, Департаменту нагляду за додержанням законів національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю.
За результатами перевірки відомостей, зазначених у зверненні виконувача обов`язків керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_2 , відповідно до вимог розділу V Порядку, членом Комісії складено висновок №07/1/1-13зв/к-11п-24 від 16.12.2024 про відсутність у діяльності заступника керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру», для звільнення з указаної адміністративної посади.
За результатами розгляду звернення Комісія дійшла висновку, що доводи звернення щодо неналежного виконання заступником керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків частково знайшли своє підтвердження та рішенням Комісії від 10.01.2025 № 07/1/1-1п-25 встановлено наявність у діяльності заступника керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 , підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру», для звільнення з цієї посади (далі - Рішення). 
Зазначене Рішення Комісії позивач отримав 21.01.2025 засобами Системи електронного документообігу органів прокуратури (вхідний №323-25 від 21.01.2025).
Наказом Дніпропетровської обласної прокуратури № 166к від 21.01.2025 позивача було звільнено з посади заступника керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області, у зв`язку з неналежним виконанням прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади, на підставі вищевказаного Рішення Комісії.
Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачами рішення та наказу, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням адміністративного судочинства у силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).
Згідно з пунктом 14 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються організація і діяльність прокуратури.
Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (далі Закон №1697-VII), застосовується судом в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.
На спірні правовідносини поширюються положення Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII), Порядку розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади, затвердженого наказом Генерального прокурора від 01.07.2022 №113, зі змінами від 30.09.2022 № 206, від 26.07.2023 № 200.
Відповідно до статті 4 Закону №1697-VII організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Приписами частини другої статті 15 Закону №1697-VII закріплено, що прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.
За приписами пункту 11 частини першої статті 39 Закону №1697-VII посада керівника окружної прокуратури є адміністративною посадою.
Згідно з пунктом 7 частини першої статті 11 Закону №1697-VII керівник обласної прокуратури призначає на адміністративні посади та звільняє з адміністративних посад прокурорів у випадках та порядку, встановлених цим Законом.
Відповідно до пункту 3 частини першої та частини третьої статті 41 Закону №1697-VII звільнення прокурора з адміністративної посади, передбаченої пунктами 11-15 частини першої статті 39 цього Закону, здійснюється керівником обласної прокуратури в окружних прокуратурах, які розташовані у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної обласної прокуратури, з підстав неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади. Наявність підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої цієї статті, встановлюється у порядку, визначеному Генеральним прокурором, з дотриманням гарантій особи щодо повідомлень, отримання копій документів, які стали підставою для перевірки, участі у засіданні та залучення представника, надання пояснень, висловлення заперечень, клопотань та відводів, отримання копії відповідного рішення.
Отже, обов`язковою умовою для звільнення прокурора з адміністративної посади відповідно до пункту 3 частини першої статті 41 Закону №1697-VII є встановлення наявності відповідної підстави у порядку, визначеному Генеральним прокурором, з дотриманням гарантій особи, закріплених частиною третьою статті 41 Закону №1697-VII.
Наказом Генерального прокурора від 01.07.2022 №113 затверджено Порядок розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади, , зі змінами від 30.09.2022 № 206, від 26.07.2023 № 200, яким визначено процедуру розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади (далі - звернення), з метою встановлення наявності або відсутності підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону, для звільнення прокурора з адміністративної посади.
Відповідно до Розділу І дія Порядку не поширюється на відносини щодо розгляду звернень про оскарження дій або бездіяльності прокурора, який обіймає адміністративну посаду, під час виконання ним повноважень на такій посаді (пункт 1).
Розгляд звернень здійснюється Комісією з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади (далі - Комісія), яка утворюється і діє згідно з цим Порядком (пункт 2).
Наказом Генерального прокурора від 19.08.2022 № 161 створено Комісію з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади.
Відповідно до п. 1 розділу IV Порядку право на подання до Комісії звернення має кожен, кому відомі факти неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для цієї посади. 
Звернення подається у письмовій або електронній формах та у ньому зазначаються: прізвище, ім`я, по батькові (найменування) особи, яка подала звернення, номер її телефону, адреса місця проживання (перебування) або місцезнаходження, електронна адреса (за наявності) для листування з Комісією; прізвище, ім`я, по батькові та посада прокурора (прокурорів), стосовно якого (яких) подається звернення; конкретні відомості про наявність ознак неналежного виконання прокурором (прокурорами) посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади; посилання на фактичні дані, що підтверджують відомості, зазначені у зверненні; підпис особи, яка подає звернення, або її представника.
Комісія є колегіальним, дорадчим органом метою якого є надання висновків щодо наявності/відсутності підстав для звільнення прокурора з адміністративної посади. 
Відповідно до п. п. 15 – 25 розділу VII Порядку розгляд висновку у провадженні відбувається на засадах змагальності та починається з доповіді члена Комісії, який проводив перевірку за зверненням. 
Після доповіді члена Комісії заслуховуються пояснення особи, яка подала звернення, прокурора, стосовно якого відкрито провадження, та інших учасників засідання з питання порядку денного. Учасники провадження надають пояснення, відповідають на запитання лише після надання їм слова головуючим на засіданні. 
Клопотання учасників провадження вирішуються Комісією одразу після їх надходження із занесенням результатів до протоколу засідання, за винятком клопотань про відводи членів Комісії та про проведення закритого засідання, за результатами розгляду яких Комісія приймає вмотивовані рішення. 
Повторні клопотання з питань, що вирішені Комісією, залишаються без розгляду, про що зазначається в протоколі. Член Комісії, який готував висновок у провадженні, не має права брати участь у голосуванні при прийнятті остаточного рішення у провадженні. 
При прийнятті остаточного рішення у провадженні враховуються характер дій або бездіяльності прокурора, їх систематичність і наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, а також інші обставини, що мають значення для прийняття рішення. 
Рішення Комісії викладається в письмовій формі, підписується головуючим і членами Комісії, які брали участь у голосуванні, і оголошується одразу після його проведення. Відмова від підписання рішення членом Комісії не допускається. У разі незгоди з прийнятим рішенням член Комісії може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляється на засіданні Комісії без оголошення її змісту.
Щодо покликань позивача стосовно порушення Комісією строків прийняття рішення суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 41 та п. 9-2 ст. 9 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII наказом Генерального прокурора від 01.07.2022 №113 затверджено Порядок розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади (далі Порядок). З метою удосконалення роботи Комісії наказами Генерального прокурора від 30.09.2022 №206, від 26.07.2023 №200 внесено зміни до Порядку.
Відповідно до розділу І Загальних положень цей Порядок розроблений відповідно до пункту 9-2 частини першої статті 9, частини третьої статті 41 Закону України «Про прокуратуру» (далі - Закон) та визначає процедуру розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади (далі - звернення), з метою встановлення наявності або відсутності підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону, для звільнення прокурора з адміністративної посади.
Дія Порядку не поширюється на відносини щодо розгляду звернень про оскарження дій або бездіяльності прокурора, який обіймає адміністративну посаду, під час виконання ним повноважень на такій посаді.
Розгляд звернень здійснюється Комісією з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади (далі – Комісія), яка утворюється і діє згідно з цим Порядком.
Так, п. 6 розділу І визначено, що процедура розгляду звернень передбачає такі етапи:
- попередній розгляд звернення та прийняття рішення про відкриття або відмову у відкритті провадження зі встановлення неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для цієї посади (далі - рішення про відкриття або відмову у відкритті провадження);
- проведення в межах провадження зі встановлення неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для цієї посади (далі - провадження), перевірки відомостей, зазначених у зверненні (далі - перевірка у провадженні), та складання висновку щодо наявності або відсутності підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону, для звільнення прокурора з адміністративної посади (далі - висновок у провадженні);
- розгляд висновку у провадженні та прийняття рішення про встановлення або відсутність підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону, для звільнення прокурора з адміністративної посади (далі - остаточне рішення у провадженні).
Відповідно до п. 8 розділу І Порядку остаточне рішення у провадженні приймається Комісією у строк, що не перевищує тридцяти робочих днів з дня складання висновку членом Комісії. (Абзац викладено в такій редакції відповідно до наказу Генерального прокурора від 26.07.2023 № 200).
У строк розгляду звернення, у тому числі перевірки у провадженні, не враховується період тимчасової непрацездатності прокурора, стосовно якого подано звернення, або перебування його у відпустці.
Судом встановлено, що 07.10.2024 до Комісії надійшло звернення виконувача обов`язків керівника Дніпропетровської обласної прокуратури Вахітова Р.Ф. щодо неналежного виконання заступником керівника Новомосковської окружної прокуратури Манжилеєм М.В. посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади.
За результатами попереднього розгляду звернення членом Комісії Сиводєдом І.С. відповідно до вимог Порядку 16.10.2024 прийнято рішення про відкриття провадження №07/1/1-13зв/к-11п-24 стосовно заступника керівника Новомосковської окружної прокуратури Манжилея М.В. 
Відповідно до п. 15 розділу ІV Порядку прокурору, стосовно якого прийнято рішення про відкриття провадження, одночасно з направленням такого рішення надсилається копія звернення та пропонується надати пояснення щодо відомостей, зазначених у зверненні, а також повідомити інформацію про його номер телефону та фактичну адресу його місця проживання (перебування), адресу електронної пошти для листування з Комісією.
16.10.2024 позивачу було направлено копію звернення виконувача обов`язків керівника Дніпропетровської обласної прокуратури Вахітова Р.Ф. щодо неналежного виконання заступником керівника Новомосковської окружної прокуратури Манжилеєм М.В. посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади та запропоновано до 29.10.2024 надати пояснення щодо доводів викладених у ньому. 
31.10.2024 на адресу Комісії від позивача надійшов лист від 29.10.2024, у якому останній просив продовжити строк надання пояснень до 11.11.2024. 
14.11.2024 на електронну пошту Комісії надійшли пояснення позивача, які також надійшли засобами поштового зв`язку 22.11.2024 (повторно) з додатками у 6 томах: том 1 на 201 арк., том 2 на 244 арк., том 3 на 209 арк., том 4 на 205 арк., том 5 на 196 арк., том 6 на 237 арк. 
28.11.2024 на електронну пошту Комісії надійшли додаткові пояснення позивача від 27.11.2024.
Відповідно до п. 1 розділу V Порядку перевірка у провадженні проводиться членом Комісії у місячний строк після його відкриття. У разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений головою Комісії, але не більш як на місяць. (До пункту внесено зміни відповідно до наказу Генерального прокурора від 26.07.2023 № 200)
За клопотанням члена Комісії Сиводєда І.С., строк перевірки за зверненням головою Комісії продовжено на один місяць до 16.12.2024.
Як вже встановлено вище, згідно вимог пункту 1 розділу V Порядку №113 перевірка у провадженні проводиться членом Комісії у місячний строк після його відкриття. У разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений головою Комісії, але не більш як на місяць.
При цьому, наведеною нормою не визначено процедуру подання членом Комісії заяви про продовження строку проведення перевірки.
Суд вважає, що наведена заява про продовження строку проведення перевірки належить до матеріалів (документів) Комісії, забезпечення накопичення та зберігання яких здійснюється у відповідності до вимог пункту 13 розділу 1 Порядку № 113.
Суд також бере до уваги, що позивач перебував у відпустці 31.10.2024 року (1 день) та на лікарняному в період з 04.11.2024 року по 08.11.2024 року (5 днів), що не спростовується та не заперечується сторонами.
За результатами перевірки відомостей, зазначених у зверненні, членом Комісії ОСОБА_3 16.12.2024 складено висновок про відсутність у діяльності заступника керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону № 1697-VII, для звільнення з указаної адміністративної посади. На засіданні Комісії, що відбулося 10.01.2025, було прийнято рішення про наявність у діяльності заступника керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону № 1697-VII, для звільнення з цієї посади. Отже рішення прийнято упродовж двадцяти робочих днів з дня складання висновку.
З огляду на наведене, покликання позивача щодо порушення Комісією строків не знайшли свого підтвердження.
Щодо покликань позивача стосовно не отримання ним додаткових матеріалів, то суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 3 розділу V Порядку учасники провадження (крім члена Комісії) мають право:
1) надавати пояснення або відмовитися від їх надання; 
2) надавати інформацію, документи на підтвердження своєї позиції, висловлювати заперечення;
3) заявляти клопотання та відводи;
4) за заявою отримувати копії документів з провадження в частині, що їх стосується, з урахуванням обмежень, визначених законодавством. 
Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Порядку член Комісії:
1) здійснює попередній розгляд звернення;
2) проводить перевірку у провадженні і з цією метою:
– ознайомлюється з документами, отримує їх копії;
– опитує прокурорів та інших осіб, яким відомі відомості, зазначені у зверненні, або обставини, встановлені під час перевірки;
– надсилає письмові запити до органів прокуратури з метою отримання необхідної для проведення перевірки інформації, документів;
– отримує за письмовим запитом від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування необхідну для проведення перевірки інформацію; (Доповнено абзацом такого змісту відповідно до наказу Генерального прокурора від 26.07.2023 № 200).
3) складає та підписує висновок у провадженні;
4) ознайомлюється з матеріалами, поданими на розгляд Комісії, бере участь у їх дослідженні та перевірці;
5) вносить пропозиції щодо включення питань до порядку денного засідання Комісії;
6) бере участь у засіданнях Комісії;
7) наводить свої мотиви та міркування, а також подає додаткові документи з питань, що розглядаються Комісією;
8) вносить пропозиції щодо проєкту рішення Комісії, голосує «За» або «Проти» з питань, винесених на її розгляд, та підписує рішення Комісії;
9) висловлює, за наявності, окрему думку щодо рішень, прийнятих Комісією; 
10) виконує рішення Комісії та доручення її голови, надані в межах його компетенції, а також здійснює інші повноваження, визначені цим Порядком.
Відповідно до абз. 2 п. 2 розділу VI Порядку про призначення засідання цього ж дня повідомляються члени Комісії та учасники провадження шляхом направлення їм відповідного повідомлення. Одночасно членам Комісії, особі, якою подано звернення, та прокурору, стосовно якого відкрито провадження, направляються копії відповідного висновку у провадженні (До абзацу внесено зміни відповідно до наказу Генерального прокурора від 26.07.2023 № 200).
Відповідно до ч. 3 ст. 41 Закону України «Про прокуратуру» щодо порядку звільнення прокурора з адміністративної посади та припинення його повноважень на цій посаді, зазначено, що наявність підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої цієї статті, встановлюється у порядку, визначеному Генеральним прокурором, з дотриманням гарантій особи щодо повідомлень, отримання копій документів, які стали підставою для перевірки, участі у засіданні та залучення представника, надання пояснень, висловлення заперечень, клопотань та відводів, отримання копії відповідного рішення.
З аналізу вище зазначених норм вбачається, що нормами чинного законодавства не передбачено направлення всіх запитуваних членом Комісії матеріалів, які надходять до провадження в процесі проведення перевірки. Визначено право учасників за заявою отримувати копії документів з провадження в частині, що їх стосується, з урахуванням обмежень, визначених законодавством.
Так, позивачем підтверджено, що 23.10.2024 за вхідним №6098-24 від 23.10.2024 ним було отримано від члена Комісії повідомлення про відкриття провадження стосовно позивача із додатками у вигляді звернення на 59 аркушах та матеріалами у двох томах у прошитому вигляді.
Тобто, твердження позивача не знайшли свого підтвердження під час дослідження матеріалів справи, а тому не можуть бути взяті до уваги. 
Щодо тверджень позивача, що Комісією в порушення вимог п. 10 розділу І Порядку оспорюване Рішення прийнято на підставі припущень, неперевіреної та недостовірної інформації та не враховано його пояснення, суд зазначає наступне.
Так, у позовній заяві позивач спочатку вказує, що 14.11.2025 ним на адресу Комісії направлено ґрунтовні та змістовні пояснення із додатками (письмовими доказами) у яких було спростовано наявність недоліків у його діяльності та наголошено, що ним у відповідності до вимог ст.ст. 2, 13, 23 Закону України «Про прокуратуру» організовано діяльність окружної прокуратури та забезпечено виконання покладених законом функцій, забезпечено належну організацію роботи окружної прокуратури щодо нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно - розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, представництва інтересів громадянина та держави в суді, підтримання обвинувачення в суді та нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, у відповідності до наказів Генерального прокурора №365, №309, № 28, №389, забезпечено належну організацію роботи, у тому числі щодо процесуального керівництва досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляду за додержанням законів, органами, які здійснюють оперативно – розшукову діяльність, координацію роботи правоохоронних органів відповідного рівня у сфері протидії злочинності, представництва інтересів держави в суді, а також забезпечено особистий контроль за веденням статистичних даних.
Проте, на думку позивача, оскаржуване Рішення Комісії складається виключно із відомостей, викладених в зверненні Дніпропетровської обласної прокуратури.
Далі позивач цитуючи оскаржуване рішення Комісії зазначає, що Комісія віднеслась критично до його пояснень. 
Так, відповідно до розділу VІІ Порядку рішення Комісії викладається в письмовій формі, підписується головуючим і членами Комісії, які брали участь у голосуванні, і оголошується одразу після його проведення. Відмова від підписання рішення членом Комісії не допускається.
У разі незгоди з прийнятим рішенням член Комісії може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляється на засіданні Комісії без оголошення її змісту. Окрема думка виготовляється протягом 5 днів з дня прийняття рішення та долучається до матеріалів провадження.
Комісія може оголосити лише резолютивну частину прийнятого рішення. Повний текст рішення виготовляється з урахуванням встановленого строку для його надсилання.
Проєкт остаточного рішення у провадженні готує член Комісії, який визначений доповідачем з відповідного питання.
Якщо Комісія не погодилася зі складеним висновком у провадженні, за дорученням головуючого на засіданні остаточне рішення у провадженні виготовляється будь-яким членом Комісії, який проголосував за нього.
Остаточне рішення у провадженні складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин та у ньому, крім іншого, зазначаються:
– дата та місце прийняття, номер;
– прізвище, ім`я та по батькові членів Комісії, особи, яка подала звернення, прокурора, стосовно якого прийнято рішення, і його посада;
– виклад хронології розгляду звернення (основних етапів);
– обставини, встановлені під час перевірки у провадженні;
– мотиви, з яких Комісія ухвалила рішення;
– суть рішення за наслідками розгляду із зазначенням висновку 
щодо наявності чи відсутності у діяльності відповідного прокурора, який обіймає адміністративну посаду, підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону; (До абзацу внесено зміни відповідно до наказу Генерального прокурора від 26.07.2023 № 200).
– порядок і строк оскарження рішення;
– підписи членів Комісії.
Остаточне рішення у провадженні з висновком про наявність у діяльності відповідного прокурора, який обіймає адміністративну посаду, підстави, передбаченої частиною третьою статті 41 Закону, для звільнення з цієї посади може бути прийнято не пізніше ніж через рік з дня, коли відомості, наведені у зверненні, мали місце. При цьому не враховується час тимчасової непрацездатності, перебування прокурора у відпустці, а також час, коли працівник фактично не працював, але за ним згідно із законодавством зберігалася посада (місце роботи)(До пункту внесено зміни відповідно до наказу Генерального прокурора від 30.09.2022 № 206).
Копія остаточного рішення у провадженні протягом 7 робочих днів з дня його прийняття відповідальним підрозділом направляється особі, яка подала звернення, прокурору, стосовно якого прийнято таке рішення, та керівнику органу прокуратури, уповноваженому на прийняття рішення про звільнення прокурора з адміністративної посади (До пункту внесено зміни відповідно до наказу Генерального прокурора від 26.07.2023 № 200).
Комісією були встановлені у діяльності ОСОБА_1 факти не забезпечення належного виконання ним посадових обов`язків, передбачених для адміністративної посади, що спричинило негативні наслідки, упродовж 2023 та 2024 років. ОСОБА_1 не забезпечено належну організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляду за додержанням законів, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, в порушення вимог ч. 2 ст. 25 Закону України «Про прокуратуру» неналежним чином організовано координацію роботи правоохоронних органів відповідного рівня у сфері протидії злочинності, а також не забезпечено особистий контроль за веденням статистичних даних. Також поза увагою Манжилея М.В. залишились недоліки та прорахунки в організації діяльності у представницькій діяльності.
Факти, зазначені в рішенні Комісії, підтверджуються матеріалами перевірки, які наявні в матеріалах справи.
Тобто, рішення Комісії має зокрема містити мотиви з яких ухвалено рішення, проте зазначений Порядок не містить обов`язку опису кожного доводу учасників та наведених доказів. 
Щодо покликань позивача стосовно порушень Комісією вимог п. 32 розділу VII Порядку під час прийняття спірного рішення, суд зазначає наступне. 
Остаточне рішення у провадженні з висновком про наявність у діяльності відповідного прокурора, який обіймає адміністративну посаду, підстави, передбаченої ч. 3 ч. 1 ст. 41 Закону №1697-VII, для звільнення з цієї посади згідно з п. 32 розділу VII Порядку може бути прийнято не пізніше ніж через рік з дня, коли відомості, наведені у зверненні, мали місце. 
При цьому не враховується час тимчасової непрацездатності, перебування прокурора у відпустці, а також час, коли працівник фактично не працював, але за ним згідно із законодавством зберігалася посада (місце роботи). 
Так, ОСОБА_1 у 2023 – 2024 роках перебував у відпустках 32 календарних дні, а саме: 11.10.2023 (1 день), 27.10.2023 (1 день), 08.12.2023 (1 день), з 29.12.2023 по 04.01.2024 (7 днів), з 05.06.2024 по 07.06.2024 (3 дні), з 15.07.2024 по 02.08.2024 (19 днів). 
Також у 2024 році позивачу було відкрито листки непрацездатності у загальній кількості 13 днів з 09.04.2024 по 12.04.2024, з 29.04.2024 по 03.05.2024, з 04.05.2024 по 07.05.2024. 
Наведене не оспорювалось сторонами.
Комісією, відповідно до п. 25 розділу VІІ Порядку, при прийнятті оскаржуваного рішення було враховано системний характер виявлених порушень законодавства та вимог наказів Генерального прокурора з основних напрямів прокурорської діяльності, характер допущених порушень, їх наслідки, особу прокурора та ступінь його вини. 
Під час провадження надано оцінку тільки фактам, які мали місце починаючи з 27.11.2023 та могли свідчити про наявність або відсутність у діяльності прокурора ОСОБА_1 , який обіймав адміністративну посаду, підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону «Про прокуратуру» №1697-VII, для звільнення з цієї посади.
З огляду на наведене, остаточне рішення у провадженні з висновком про наявність у діяльності прокурора, який обіймає адміністративну посаду ОСОБА_1 було прийнято в межах строку, визначеного п. 32 розділу VII Порядку.
Позивач вказує, що в порушення п. 2 ч. 3 Розділу III Порядку Комісією та її членами не забезпечено опитування прокурорів та інших осіб, яким відомі відомості, зазначені у зверненні, щодо встановлених обставин під час перевірки, не надіслано письмових запитів до органів прокуратури з метою отримання необхідної для проведення перевірки інформації, документів, у тому числі по кримінальним провадженням мова в яких йдеться у зверненні, не отримано пояснень від прокурорів, які є процесуальними керівниками у вказаних кримінальних провадженнях та які у відповідності до ст. 36 КПК України є незалежними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється, не витребувано інших матеріалів Єдиного обліку, статистичних даних, тощо. Не витребувано інформацію та не порівняно результати роботи, навантаження інших заступників керівників окружних прокуратур Дніпропетровської області, керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області, вжитих ними координаційних та організаційних заходів тощо.
З приводу наведеного слід зазначити, що вище вже було описано про дії Комісії стосовно направлення запитів, витребування доказів, в процесі здійснення провадження щодо розгляду звернення відносно ОСОБА_1 . 
Варто додати, що опитування прокурорів та інших осіб, яким відомі відомості, зазначені у зверненні, щодо встановлених обставин під час перевірки, то п. 3 розділу ІІІ Порядку визначено повноваження члена Комісії, де зазначено, що член Комісії проводить перевірку у провадженні і з цією метою, зокрема передбачено опитування прокурорів та інших осіб, яким відомі відомості, зазначені у зверненні, щодо встановлених обставин під час перевірки, однак зазначена норма не є обов`язком. 
Щодо покликань позивача, що його не було ознайомлено із правами, не роз`яснено їх, у зв`язку, із чим він не скористався всіма наданими йому правами у тому числі щодо можливості мати представника, відмовитись надавати пояснення, отримувати копії документів з провадження тощо.
Так, судом встановлено, відповідно до рішення Комісії №07/1/1-1п-25 від 10.01.2025 у засіданні Комісії 10.01.2025 взяли участь представники заявника - перший заступник керівника обласної прокуратури Прихожанов В.О., начальник управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури Чернов А.О., начальник управління представництва інтересів держави в суді Дніпропетровської обласної прокуратури Барчук А.Б. та прокурор Манжилей М.В.
Комісією було заслухано доповідача - члена Комісії Сиводєда І.С., пояснення представників заявника, які підтримали доводи звернення, прокурора Манжилея М.В.
В матеріалах справи міститься Протокол засідання Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади від 10.01.2025, відповідно до якого засідання розпочато о 10:30 год. та закінчено о 14:30 год. Головуюча Благовісна А.С. з`ясувала обізнаність із правами та обов`язками учасників засідання, на що вони заявили, що ознайомлені з ними та їх оголошення не потребують. Також з`ясувала в учасників засідання про наявність клопотань та відводів до початку розгляду висновку. Учасники засідання повідомили про відсутність клопотань та відводів. 
Відповідно до розділу VI Порядку, яким визначено організацію засідання Комісії, засідання Комісії проводяться відкрито з дотриманням строку, передбаченого пунктом 8 розділу І цього Порядку. Проєкт порядку денного засідання Комісії узгоджується головою Комісії не пізніше наступного робочого дня після його формування. Про призначення засідання цього ж дня повідомляються члени Комісії та учасники провадження шляхом направлення їм відповідного повідомлення. Одночасно членам Комісії, особі, якою подано звернення, та прокурору, стосовно якого відкрито провадження, направляються копії відповідного висновку у провадженні (До абзацу внесено зміни відповідно до наказу Генерального прокурора від 26.07.2023 № 200). Участь у засіданні беруть прокурор, стосовно якого відкрито провадження, та особа, яка подала звернення. Така участь забезпечується особисто та/або через представника. На засідання за рішенням голови Комісії можуть бути запрошені також інші особи. Перед початком засідання Комісії відповідальний підрозділ встановлює особу кожного з учасників засідання, перевіряє повноваження представників та ознайомлює їх з правами та обов`язками.
Повноваження представників підтверджуються відповідно до вимог законодавства. Оригінали відповідних документів або їх належним чином засвідчені копії приєднуються до матеріалів провадження. Відсутність цих документів унеможливлює участь у засіданні.
Відповідно до п. 8 розділу VIІ Порядку учасники провадження під час засідання мають право:
– надавати усні чи письмові пояснення, документи;
– відповідати на питання, ставити питання учасникам провадження;
– висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості й об`єктивності члена Комісії заявляти йому відвід.
Відповідно до п. 12, 13 розділу VIІ Порядку зазначено, що головуючий розпочинає засідання, оголошує склад присутніх на засіданні членів Комісії та проєкт порядку денного (Абзац викладено у такій редакції відповідно до наказу Генерального прокурора від 30.09.2022 № 206).
Надалі головуючий з`ясовує наявність у членів Комісії зауважень або доповнень до порядку денного. За їх відсутності порядок денний затверджується Комісією.
У разі надходження зауважень або доповнень питання про внесення змін до порядку денного вирішується Комісією шляхом голосування.
Після перевірки секретарем Комісії явки та встановлення осіб, що з`явилися на засідання, головуючий запрошує учасників засідання з першого за черговістю питання порядку денного, з`ясовує їх обізнаність із правами та обов`язками і роз`яснює їх у разі необхідності, запитує про наявність у них клопотань.
Тобто, протоколом засідання Комісії, який міститься в матеріалах справи підтверджено дотримання порядку проведення засідання Комісії. Матеріали справи не містять зауважень чи заперечень позивача на протокол засідання Комісії. 
З огляду на що покликання позивача про його не роз`яснення його прав не знайшли свого підтвердження наявними матеріалами справи.
Отже, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування Рішення №07/1/1-1п-25 від 10.01.2025 Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади Офісу Генерального прокурора.
Як вже було встановлено судом раніше, 10.01.2025 Комісія з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади прийняла рішення № 07/1/1-1п-25 про наявність у діяльності заступника керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1 підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру», для звільнення з цієї посади.
Враховуючи наявність відповідного рішення Комісії з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади, Дніпропетровська обласна прокуратура мала всі правові підстави для звільнення позивача з адміністративної посади.
За правилами частин четвертої та п`ятої статті 41 Закону №1697-VII звільнення прокурора з адміністративної посади чи припинення його повноважень на адміністративній посаді, крім випадку, передбаченого пунктом 2 частини другої цієї статті, не припиняє його повноважень прокурора.
Після звільнення прокурора з адміністративної посади або припинення його повноважень на цій посаді він не пізніше одного місяця призначається на одну з вакантних посад у цьому ж органі прокуратури або в разі відсутності вакантних посад переводиться на посаду до іншого органу прокуратури того ж або нижчого рівня за його письмовою згодою. У таких випадках рішення про призначення на посаду приймається керівником відповідного органу прокуратури.
У разі відмови прокурора від призначення на вакантну посаду у відповідному органі прокуратури або від переведення на посаду до іншого органу прокуратури у зазначений строк прокурор звільняється з посади прокурора.
До моменту прийняття рішення про призначення прокурора на посаду, переведення на посаду до іншого органу прокуратури або звільнення з посади прокурора повноваження відповідного прокурора зупиняються із збереженням гарантій матеріального, соціального та побутового забезпечення, передбачених законодавством для прокурорів.
Відповідно до частини третьої статті 41 та пункту 9-2 статті 9 Закону № 1697-VII наказом Генерального прокурора від 01.07.2022 № 113 затверджено Порядок розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади.
Наказом Генерального прокурора від 19.08.2022 № 161 створено Комісію з розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади.
Тобто, Генеральний прокурор наділив членів Комісії повноваженнями щодо встановлення наявності чи відсутності підстав, передбачених пунктом 3 частини першої ст. 41 Закону №1697-VII, для звільнення прокурора з адміністративної посади та її рішення є обов`язковими для виконання, як для керівників обласних прокуратур, так і Генерального прокурора.
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ від 21.01.2025 № 166к про звільнення позивача з посади заступника керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області у зв`язку з неналежним виконанням прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади (пункт 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру») прийнято Дніпропетровською обласною прокуратурою правомірно, тобто з дотриманням вимог законодавства, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.
У зв`язку з цим не підлягають задоволенню і похідні вимоги позивача про поновлення на посаді заступника керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області з 22.01.2025 та стягнення з Дніпропетровської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи.
Крім цього, у контексті оцінки решти доводів позовної заяви, звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Решта доводів позивача щодо наведених доказів, ґрунтуються виключно на власному трактуванні відповідних положень законодавства і обставин та не викликають обґрунтованих сумнівів у суду щодо допустимості і достовірності таких доводів, а тому, з огляду на позицію ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява №63566/00, 18.07.2006, суд не вважає за необхідне надавати детальну відповідь на решту таких аргументів.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Крім того, у справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
При цьому, суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Зазначений висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Інші доводи сторін не спростовують викладеного та не доводять протилежного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 14, 77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову - відмовити. 

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова 

Горобцова Я.В.