521/18448/24
1-кп/521/1147/25

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2025 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю секретарів – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
прокурора – ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_5 , 
захисника адвоката – ОСОБА_6 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Хаджибейського районного суду м. Одеси, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ЄРДР №42024163020000028 від 15.04.2024 року за обвинуваченням: 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, ФОП, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що на підставі договору купівлі-продажу набув права власності на нерухоме майно - приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , що складаються з: 5,6 кв.м - кабінети, 7,8 кв.м - холодильні камери, 9 кв.м. - компресорна, 10,11 - веранди загальною площею 72,5 кв.м. Таким чином, вказаним договором ОСОБА_5 передані приміщення виключно нежитлової будівлі за вказаною адресою.
Після чого, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на забудову земельної ділянці, яка належить територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради та яка розташована поряд з приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та яке належить ОСОБА_5 на праві власності, шляхом проведення будівництва за рахунок земельної ділянки комунальної власності.
Так, у не встановлений час, але не пізніше жовтня 2020 (більш точний час встановити не надалось можливим), ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам містобудівного законодавства в частині отримання вихідних даних для будівництва, порушуючи встановлений законом порядок отримання земельної ділянки для будівництва будівель, достовірно знаючи про відсутність у нього правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а також усвідомлюючи той факт, що право розпорядження зазначеною земельною ділянкою, належить виключно територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності, порушуючи вимоги ст. 14 Конституції України, ст.ст. 80, 83, 116, 124, 125, 126, 221 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 376 Цивільного Кодексу України, ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність", положення Закону України "Про містобудівну діяльність", здійснив усну домовленість з невстановленими особами на проведення будівельних робіт на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка належить територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради та яка розташована поряд з приміщенням, що розташоване за адресою: м. Одеса, Хаджибейський район, вул. Бугаївська, 58, тобто з особами, які не мали відповідної кваліфікації щодо здійснення будівельних робіт, дозволів на проведення тих чи інших будівельних робіт, без розробленого та затвердженого проекту будівництва.
Після чого, ОСОБА_5 за допомогою невстановлених осіб, яких він підшукав та найняв у приватному порядку для здійснення самочинних будівельних робіт, підготував площадку для проведення подальшого будівництва нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , поряд з нежитловим приміщенням, що належить ОСОБА_5 , визначив самостійно межі та площу земельної ділянки комунальної власності для проведення самочинного будівництва. З метою реалізації свого злочинного наміру, за розпорядженням ОСОБА_5 невстановленими особами було здійснено заливку території земельної ділянки бетоном, загальною площею 195,0 кв.м., на якій побудовано залізний каркас, виконано оглядову яму з залізобетонних конструкцій, з побудовою вертикальних несучих елементів у вигляді металевих колон та горизонтальних - металевих балок та ферм, які сприймають силові навантаження, а також побудовано покрівлю з металопрофілю.
Таким чином, в ході проведення будівельних робіт, в період з жовтня 2020 по серпень 2021 року, року ОСОБА_5 за допомогою сторонніх осіб побудовано капітальну будівлю на бетонній основі з площею забудови 195,0 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , поряд з нежитловим приміщенням, що належить ОСОБА_5 за рахунок земельної ділянки комунальної власності, що належить територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради та яка на момент закінчення будівництва не була відведена (не перебувала у праві власності та користуванні ОСОБА_5 ), і не призначена для цієї мети.
Крім того, ОСОБА_5 при здійсненні нового будівництва нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 поряд з нежитловим приміщенням, що належить ОСОБА_5 , не здійснив дотримання вимог нормативно-правових актів, а саме: статті 26, 39, 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 4.1 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», тобто здійсним забудову земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , без отримання будь-якої дозвільної документації на будівництво з відповідних органів контролю (нагляду).
Своїми діями ОСОБА_5 здійснив самовільне будівництво на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка належить територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради загальною площею 195,0 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (координати розташування відповідно 46.28'09.59С - 30.41'49.69В, поряд з нежитловим приміщенням, що належить ОСОБА_5 .
Допитаний в судовому засіданні  ОСОБА_5 підтвердив обставини які були викладені в обвинувальному акті, провину визнав в повному обсязі та щиро розкаявся у вчиненому.
За вище вказаними обставинами, за клопотаннями учасників судового процесу, у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, докази у судовому засіданні не досліджувалися.
При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позицій. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджено, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, які їм зрозумілі.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого  ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена поза розумним сумнівом і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 cт.197-1 КК України.
Суд кваліфікує дії  ОСОБА_5 за ч.3 cт.197-1 КК України, за ознаками – самовільне будівництво будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці, яким завдано значної шкоди законному володільцю. 
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому  ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до не тяжких злочинів. 
Окрім того суд дає характеристику особистості обвинуваченого  ОСОБА_5 , який є особою у віці 49 років, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, ФОП, на обліках нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце мешкання, раніше не судимий.
З врахуванням роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому  ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України – щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому  ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України – відсутні. 
З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому  ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в межах санкції ч.3 cт.197-1 КК України.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
На підставі ст.ст. 118, 122 КПК України суд вважає необхідним стягнути з  ОСОБА_5 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів, а саме: судової будівельно-технічної експертизи у розмірі – 9559 грн. 20 коп.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 5, 65, 68, 70, 71, 72 КК України, ст.ст. 100, 128, 368-371, 373-376 КПК України, суд 

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 cт.197-1 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень на рахунок держави.
Стягнути з  ОСОБА_5 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів, а саме: судової будівельно-технічної експертизи у розмірі – 9559 грн. 20 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Хаджибейський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1